РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023Справа № 910/15010/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Виробничого кооперативу «Олексія Лук`янова»

про стягнення 272 140, 29 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Виробничого кооперативу «Олексія Лук`янова» (далі - ВК «Олексія Лук`янова», відповідач) про стягнення виплат в сумі 272 140, 29 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором про умови участі асоційованого члена в програмі розбудови мережі ломбардів «Ростовщик» № ВКДВ-0000177 від 16.11.2020, а саме - не здійснив виплату регулярних пайових виплат за період з березня 2022 по листопад 2022 та не повернув додатковий пайовий внесок у розмірі 200 000 грн. У позові ОСОБА_1 просить стягнути з ВО «Олексія Лук`янова» заборгованість в сумі 272 140 грн. 29 коп, з яких: 271 539 грн. 70 коп. - сума боргу, 600 грн. 59 коп. - 3 % річних;

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2023 вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки..

У підготовчому засіданні ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів від ВО «Олексія Лук`янова» з підстав, зазначених в цій ухвалі.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву та витребуваних документів суду не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

У судове засідання, призначене на 06.07.2023 для розгляду справи по суті, представники сторін не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подав.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої юридичної особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; а також справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до положень ст. 93, 94 Господарського кодексу України підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом. Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Судом встановлено, що позивач є асоційованим членом кооперативу та має право на отримання виплати на пай, що підтверджується пайовим свідоцтвом № ВК0000177 від 16.11.2020 року. Вартість паю становить 200 000 грн. Додатком 1 до вказаного пайового свідоцтва визначена сума надходження та графік виплат. Перерахування суми додаткового пайового внеску позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 199 від 16.11.2020 на суму 200 000 грн, яка наявна в матеріалах справи.

Також матеріали справи свідчать, що 16.11.2020 між ОСОБА_1 та Виробничим кооперативом «Олексія Лук`янова» був укладений договір № ВКДВ-0000177 про умови участі асоційованого члена в програмі розбудови мережі ломбардів «Ростовщик» (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору асоційований член кооперативу надає право кооперативу направляти кошти, які є додатковим пайовим внеском в кооперативі, в сумі згідно придбаного пайового свідоцтва № ВК0000177 від 16.11.2020 на реалізацію програми на термін 24 місяців 0 днів - 200 000 грн.

Згідно з п. 2.1.2.1 договору у процесі реалізації програми асоційований член кооперативу набуває права на отримання результату діяльності у вигляді регулярних грошових виплат в розмірі прогнозованого обсягу пайових виплат, що складає 48 % від суми пайового внеску один раз на місяць.

Відповідно до п. 2.1.2.2 договору після закінчення строку, зазначеного в п. 1.1 цього договору, асоційований член кооперативу набуває права на повернення коштів свого додаткового пайового внеску в грошовій формі в повному обсязі. Після повернення коштів додаткового пайового внеску оригінал пайового свідоцтва, що видане під час оформлення цього внеску, анулюється та повертається кооперативу.

Згідно з п. 2.3.3 договору кооператив зобов`язується сумлінно виконувати умови цього договору та нести відповідальність за завдану шкоду асоційованому члену кооперативу, встановленому цим договором, чинним законодавством України та внутрішніми положеннями кооперативу.

Відповідно до п. 9.1 цей договір вступає в законну силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє протягом усього періоду виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань і обмежений тільки терміном діяльності кооперативу.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України "Про кооперацію".

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - це майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Статтею 14 Закону України "Про кооперацію" визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до розділу 3 статуту ВО «Олексія Лук`янова» кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, кооператив може укладати угоди, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки.

Згідно з п. 17.1 статуту Голова правління кооперативу наділений правом представництва інтересів кооперативу і укладення угод від імені кооперативу (п. 4).

Відповідно до розділу 12 статуту при вступі до кооперативу для організаційного забезпечення його діяльності кожна фізична або юридична особа робить вступний внесок у грошовій формі. У кооперативі встановлено обов`язкові та додаткові пайові внески. Асоційовані члени кооперативу вносять паї грошовими коштами.

Додатковий пайовий внесок - це добровільний грошовий чи інший майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу понад пай у пайовий фонд кооперативу (п. 12.4 статуту).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про кооперацію" пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Згідно з ч. 2, 3 статті 26 Закону України «Про кооперацію» виплати на паї - виплати частини доходу кооперативу на паї члена та асоційованого члена кооперативу. Розмір виплат на паї встановлюється рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов`язкових коштів на формування і поповнення його фондів. Виплати можуть здійснюватися у грошовій формі, товарами, цінними паперами, а також у формі збільшення паю та в інших формах, передбачених статутом кооперативу. Загальна сума виплат на паї не може перевищувати 20 відсотків доходу, визначеного до розподілу.

Разом з цим відповідно до частини 3 статті 107 Господарського кодексу України відносини виробничого кооперативу з іншими підприємствами, установами, організаціями та громадянами в усіх сферах господарської діяльності встановлюються на основі договорів.

У даному випадку укладення договору № ВКДВ-0000177 від 16.11.2020 охоплюється поняттям господарської діяльності кооперативу.

Як вже зазначалось, відповідно до п 2.1.2.2 вказаного договору асоційований член кооперативу має право після закінчення строку, зазначеного в п. 1.1 (24 місяці), тобто з 16.11.2022, на повернення коштів свого додаткового пайового внеску в грошовій формі в повному обсязі. Після повернення коштів додаткового пайового внеску оригінал пайового свідоцтва, що видане під час оформлення цього внеску, анулюється та повертається кооперативу.

Також договором було передбачено, що асоційований член кооперативу у процесі реалізації програми набуває права на отримання результату діяльності у вигляді регулярних грошових виплат в розмірі прогнозованого обсягу пайових виплат, що складає 48 % від суми пайового внеску один раз на місяць. (п. 2.1.2.1 Договору).

Між тим судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу регулярні пайові виплати за: березень 2022 - в сумі 7364, 38 грн., квітень 2022 - в сумі 8153,42 грн., травень 2022 - в сумі 7890, 41 грн., червень 2022 - в сумі 8153, 42 грн., липень 2022 - в сумі 7890,41 грн., серпень 2022 - в сумі 8153,42 грн, вересень 2022 - в сумі 8153,42 грн., жовтень 2022 - в сумі 7890, 41 грн., листопад 2022 - в сумі 7890,41 грн., а також не повернув додатковий пайовий внесок у розмірі 200 000 грн, що разом складає 271 539, 70 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою від 14.12.2022 про повернення додаткових пайових внесків та регулярних грошових виплат відповідно до договору № ВКДВ-0000177 від 16.11.2020.

Проте вказана вимога позивача залишилась без відповіді та задоволення.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовґязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач доказів, які свідчать про виконання своїх зобов`язань за договором зі сплати позивачу додаткових пайових внесків та регулярних грошових виплат не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ВО «Олексія Лук`янова» заборгованості у сумі 271 539, 70 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 600 грн. 59 коп. суд виходив з такого.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Вказані висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 600, 59 грн., як просив позивач.

Також ОСОБА_1 у своєму позові просив зазначити в рішенні суду вказівку щодо нарахування відсотків до моменту виконання рішення, визначивши у ньому правила нарахування. Проте така вимога позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, дійсно, відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Проте суд виходить з того, що, по-перше, вказаною нормою передбачене лише право (не обов`язок) суду щодо зазначення у своєму рішенні про можливість додаткового нарахування пені та відсотків річних; по-друге, рішення суду не може ухвалюватися на майбутнє, як застереження від будь - яких порушень, рішення не може містити будь-яких умов, за яких воно буде виконуватись.

Суд вважає, що розглядати справу і ухвалювати рішення на майбутнє, приймаючи за наявність неіснуюче порушення, суперечить принципам правосуддя. У той же час, у законодавстві України можливі подальші зміни, що будуть регулювати спірні відносини сторін, про які суду на час прийняття рішення невідомо і не може бути відомо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, вимоги про стягнення основного боргу та 3 % річних суд задовольняє у розмірі заявлених сум.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову усі витрати, пов`язані з розглядом спору, зокрема по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Олексія Лук`янова» про стягнення 272 140, 29 грн. задовольнити.

Стягнути з Виробничого кооперативу «Олексія Лук`янова» (04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 2/10, кор. 14, ідентифікаційний код 409006621) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 271 539 (двісті сімдесят одну тисячу п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 70 коп., 3% річних в сумі 600 (шістсот) грн. 59 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 082 (чотири тисячі вісімдесят дві) грн. 10 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні 6 липня 2023 року.

Повний текст рішення складений 14 липня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.