ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 липня 2023 року Справа № 903/381/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН-ОЙЛ"

про стягнення 900677грн. 21коп.

за відсутності сторін

встановив: позивач - ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ "ТАЛАН-ОЙЛ" (відповідача) 900677грн. 21коп. заборгованості по сплаті лізингових платежів. Також, просить стягнути з відповідача 13510грн. 16коп. витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору фінансового лізингу №11937-SME-FL від 01.12.2021р. в частині оплати лізингових платежів.

Ухвалою суду від 18.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено 16.05.2023р. о 10год. 30хв.

Ухвалою суду від 03.05.2023 задоволено заяву представників позивача про участь у судовому засіданні по справі №903/381/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.04.2023р. надсилалась сторонам на електронні адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

16.05.2023р. відповідач у підготовче засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 16.05.2023р. відкладено підготовче засідання на 08.06.2023 р. Постановлено забезпечити участь представника позивача у підготовчому засіданні 08.06.2023р. об 11:30год. в режимі відеоконференції. Встановлено учасникам справи строк до 01.06.2023р. для подання суду заяв, клопотань та пояснень, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу. Докази направлення подати суду.

Крім цього, 17.05.2023р. на сайті Господарського суду Волинської області розміщено оголошення з повідомленням відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН-ОЙЛ" про відкриття провадження у справі та відкладення підготовчого засідання на 08.06.2023р..

Ухвала суду від 16.05.2023р., що надсилалась відповідачу- Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН-ОЙЛ" за адресою, вказаною у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася на адресу суду з відміткою пошти Адресат відсутній за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 08.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 15.06.2023. Постановлено забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 15.06.2023р. о 16:00год. в режимі відеоконференції.

На день розгляду справи 15.06.2023р. у суду були відсутні відомості щодо повідомлення відповідача про розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 15.06.2023р. відкладено розгляд справи на 04.07.2023р. та постановлено забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 04.07.2023р. о 16:00год. в режимі відеоконференції. Явку учасників справи у судове засідання визнано на їх розсуд.

15.06.2023р. на сайті Господарського суду Волинської області повторно розміщено оголошення з повідомленням відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН-ОЙЛ" про відкладення розгляду справи на 04.07.2023р.

04.07.2023р. судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку не проводилося у зв`язку із неможливістю налагодження конкретної роботи системи відеоконференцзв`язку, про що складено акт від 04.07.2023р. та повідомлено представника позивача у телефонному режимі.

04.07.2023р. сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки явка сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з огляду на закінчення строку розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

01.12.2021 між ТОВ ОТП Лізинг (лізингодавець) та ТОВ Талан-Ойл (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №11937-SME-FL (індивідуальна частина, а.с. 7-16).

Згідно п.3 договору фінансового лізингу, невід`ємною частиною цього договору є загальні умови до договору фінансового лізингу в редакції від 17.08.2021, що знаходяться в загальному доступі та розміщенні на Офіційному сайті позивача.

Таким чином, договір фінансового лізингу складається із Загальних умов до договору фінансового лізингу (надалі - "Загальні Умови"), які є невід`ємною та публічною частиною письмового договору фінансового лізингу, в розумінні статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також Індивідуальної частини договору фінансового лізингу (надалі - "Індивідуальна Частина"), яка укладається в письмовій формі, та підписується уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 2.2 Загальних умов до договору фінансового лізингу, загальні умови застосовуються з врахуванням умов індивідуальної частини договору, що укладений між лізингодавцем та лізингоодержувачем.

Згідно п. 2.3 Загальних умов до договору фінансового лізингу, якщо положення індивідуальної частини договору суперечать положенням загальних умов, для врегулювання відносин між лізингодавцем та лізингоодержувачем застосовуються положення індивідуальної частини договору.

Пунктом 4.1. Загальних умов до договору фінансового лізингу передбачено, що Лізингодавець зобов`язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (далі - об`єкт лізингу), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі, та інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 4.2. Загальних умов до договору фінансового лізингу, строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу та зазначається в індивідуальній частині договору. Строк лізингу починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше 1 (одного) року від дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу.

Згідно п. 4.4. Загальних умов до договору фінансового лізингу, опис (найменування, марка, модель, рік випуску), технічні характеристики об`єкта лізингу, графік сплати лізингових платежів, умови страхування та інші умови щодо об`єкта лізингу, що передається лізингоодержувачу в лізинг, визначаються сторонами в індивідуальній частині договору.

Пунктом 5.1. Загальних умов до договору фінансового лізингу передбачено, що приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформляється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан об`єкта лізингу і відповідність об`єкта лізингу техніко-економічним показникам, встановленим лізингоодержувачем, умовам і специфікаціям та умовам договору.

Відповідно до п. 5.3. Загальних умов до договору фінансового лізингу, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням об`єктом лізингу.

Згідно п. 6.1. Загальних умов до договору фінансового лізингу, протягом всього терміну дії договору об`єкт лізингу є власністю лізингодавця. З дати підписання акту приймання-передачі (якщо інше не буде погоджено між лізингоодержувачем, лізингодавцем та продавцем письмово), лізингоодержувач має право користуватись об`єктом лізингу у своїй господарській діяльності та зобов`язаний використовувати об`єкт лізингу за його призначенням та згідно з умовами договору.

Пунктом 8.1. Загальних умов до договору фінансового лізингу передбачено, що Лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, а також вартість послуг за організацію фінансування, відповідно до цих загальних умов та графіку. Всі платежі за договором виконуються у розмірі та у дату платежу, а також у спосіб та на умовах, вказаних для відповідного платежу у цих загальних умовах, індивідуальній частині договору, відповідному графіку, рахунках, виставлених лізингодавцем, та інших документах лізингу, в залежності від випадку, та з урахування змін, що можуть відбуватись відповідно до положень документів лізингу. Сплачений лізингоодержувачем перший лізинговий платіж та вартість послуг за організацію фінансування не підлягають поверненню йому за будь-яких умов.

Відповідно до п. 8.2.1 Загальних умов до договору фінансового лізингу, Лізингоодержувач зобов`язаний виконати на користь лізингодавця наступні лізингові платежі щодо об`єкта лізингу: перший лізинговий платіж, який складається із: авансового лізингового платежу, в розмірі, визначеному у відповідному графіку, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості об`єкта лізингу та має бути сплачений не пізніше дати платежу, вказаної у відповідному графіку.

Згідно п.8.2.2. Загальних умов до договору фінансового лізингу, перший періодичний лізинговий платіж складається з: а) Відшкодування вартості Об`єкта Лізингу; б) Винагороди Лізингодавця, яка розраховується з дати придбання Об`єкта Лізингу Лізингодавцем за Договором купівлі-продажу до дати сплати Першого Періодичний лізингового платежу, яка визначена в Графіку Лізинговий платежів для платежу під порядковим номером 1.

Пунктом 8.2.3. Загальних умов до договору фінансового лізингу передбачено, що другий і всі наступні періодичні лізингові платежі складаються із: а) відшкодування вартості об`єкта лізингу; б) винагороди лізингодавця.

Відповідно до п. 9.1.1. Загальних умов до договору фінансового лізингу, Кожна з наступних подій вважається істотним порушенням умов договору лізингоодержувачем (далі - подія невиконання зобов`язання), зокрема, коли лізингоодержувач не сплатив або неповністю сплатив лізинговий платіж або будь-який інший платіж за договором в дату платежу.

У п.п. 4, 6 розділу 1 індивідуальної частини договору фінансового лізингу сторони визначили, що об`єктом лізингу є сівалка точного висіву Kinze 3600 ASD, нова, 1 (одна) одиниця. Строк лізингу 60 місяців.

Відповідно до п. 10 індивідуальної частини договору фінансового лізингу загальна вартість об`єкта лізингу, що передається, на момент укладення договору становить 7104500грн.

Згідно п. 11 індивідуальної частини договору фінансового лізингу, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, а також вартість послуг за організацію фінансування, відповідно до загальних умов та графіку, наведеного у розділі 3 індивідуальної частини договору. Всі такі платежі виконуються в розмірі та у дату платежу, а також у спосіб та на умовах, вказаних для відповідного платежу у загальних умовах, графіку, рахунках, виставлених лізингодавцем, та інших документах лізингу, в залежності від випадку, та з урахування змін, що можуть відбуватись відповідно до положень документів лізингу. Сплачений лізингоодержувачем перший лізинговий платіж та вартість послуг за організацію фінансування не підлягають поверненню, якщо інше не передбачено цим договором або не буде погоджено сторонами.

Згідно п. 17.3. індивідуальної частини договору фінансового лізингу підписуючи цей договір лізингоодержувач підтверджує, що до укладення даного договору, він був ознайомлений з інформацією, яка йому була надана лізингодавцем, а саме: Загальними умовами, всі положення яких йому зрозумілі, прийняті та не порушують його законних прав та інтересів, а також, що лізингоодержувач приєднався до загальних умов і надав свою повну та безумовну згоду на те, що загальні умови є обов`язковими для нього і не потребують окремого підписання лізенгоодержувачем.

Розділом 3 індивідуальної частини фінансового лізингу передбачено графік сплати лізингових платежів, із зазначенням дати платежу, суми щомісячного лізингового платежу, що підлягає сплаті, суми відшкодування вартості об`єкту лізингу та винагороди, які є складовими лізингового платежу.

06.12.2021 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору (а.с. 46-48), в якій погоджено загальну вартість об`єкту лізингу 7108400грн. 40 коп. та графік сплати лізингових платежів (а.с. 46-48).

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано об`єкт лізингу, що підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання-передачі (а.с. 49).

16.08.2022 сторонами підписано додаткову угоду №2, згідно якої лізингоодержувач визнає, що на дату укладення даної угоди має прострочену заборгованість за періодичними лізинговими платежами в сумі 687294грн. 71коп., яку зобов`язувався оплатити в строки та на умовах, передбачених у таблиці №1 та внесено зміни в розділ 3 індивідуальної частини договору щодо графіку сплати лізингових платежів (а.с. 50-53).

В порушення умов індивідуальної частини договору фінансового лізингу №11937-SME-FL від 01.12.2021р., загальних умов до договору фінансового лізингу та додаткових угод до договору фінансового лізингу №1 від 06.12.2021р. та №2 від 16.08.2022р., відповідачем не виконано в повному обсязі зобов`язання з оплати лізингових платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 900677грн. 21коп., що складається з 296 332грн. 71коп. -заборгованість за період з 26 серпня 2022 року по 31 березня 2023 року за додатковою угодою № 2 щодо погашення простроченої заборгованості; 604 344грн. 50коп. -заборгованість за період з 25 вересня 2022 року по 31 березня 2023 року, за графіком сплати лізингових платежів (в редакції Додаткової угоди № 2).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу, який є належною підставою для виникнення у його контрагентів відповідних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 глави 58 Цивільного кодексу України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що на день розгляду спору загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 900677грн. 21коп., не погашена, не оспорена, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 13510грн. 16коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 202, 233, 236-238, Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН-ОЙЛ" (45060, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Воля-Ковельська, вул. Центральна, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, будинок 43, ) 900677грн. 21коп. заборгованості, а також 13510грн. 16коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12.07.2023р.

Суддя О. Г. Слободян