ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023м. ДніпроСправа № 904/4715/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод", м. Марганець, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу в розмірі 212 363,56 грн.

Представники:

Від позивача: Явтух О.Г., довіреність № 01Др-52-0623 від 23.06.2023, адвокат

Від відповідача: Пащенко В.І., ордер серії АЕ № 1150879 від 05.01.2023, адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу № 094205СGТВР016 від 01.01.2016 в розмірі 212 363, 56 грн., з яких:

- 155 764, 72 грн. - основний борг;

- 37 211, 45 грн. - пеня;

- 17 075, 31 грн. - інфляційні втрати;

- 2 312, 08 грн. - 3 % річних.

Ухвалою від 19.12.2022 позовна заява залишена без руху.

27.12.2022 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 28.12.2022 прийнято позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

06.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечив.

13.01.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.01.2023 від відповідача надійшли:

1. Заперечення на відповідь на відзив.

2. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в яких він, зважаючи на обсяг та характер доказів у справі, а також необхідність у вчиненні певних процесуальних дій, які віднесені до завдань підготовчого провадження, просить перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

3. Клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням законної сили у справі № 904/1149/22.

Ухвалою від 02.02.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4715/22 за правилами загального позовного провадження. Позовну заяву залишено без руху. Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали запропоновано усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази та обґрунтування в підтвердження стягнення з відповідача 155 764,72 грн. основного боргу за червень-липень 2022;

- надати докази замовленої потужності Відповідачем на 2022 рік.

07.02.2023 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою від 08.02.2023 продовжено розгляд справи. Призначено підготовче засідання на 07.03.2023.

06.03.2023 від відповідача надійшло клопотання, в якому він просив відкласти підготовче засідання та долучити докази до матеріалів справи.

07.03.2023 позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги, надав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання рішенням законної сили у справі № 904/1149/22, суд залишив його без розгляду, оскільки позивачем в підготовчому засіданні надано копію вступної та резолютивної частини постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 у справі № 904/1149/22.

Ухвалою від 07.03.2023 відкладено підготовче засідання на 03.04.2023.

09.03.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви, згідно якої позивач просить вважати правильним спірний період квітень-травень 2022, а не червень-липень 2022.

03.04.2023 відповідач в підготовче засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку із зайнятістю повноважного представника в іншому судовому засіданні.

Позивач проти задоволення клопотання заперечив.

Ухвалою від 03.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 06.05.2023. Відкладено підготовче засідання на 17.04.2023.

17.04.2023 відповідач в підготовче засідання не з`явився, направив клопотання про зупинення розгляду справи до набрання рішенням законної сили у справі № 904/1237/23.

Крім того, відповідач просив провести підготовче засідання, призначене на 17.04.2023 без його участі.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зазначив, що в цих справах досліджуються одні й ті ж самі докази.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі залишено на розгляді суду.

Ухвалою від 17.04.2023 відкладено підготовче засідання в межах розумного строку на 10.05.2023.

10.05.2023 позивач в підготовчому засіданні надав додаткові письмові пояснення по справі.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 10.05.2023 в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 12.06.2023.

12.06.2023 від позивача надійшло клопотання про врахування висновків Верховного Суду.

12.06.2023, у зв`язку з перебуванням судді Назаренко Н.Г. з 09.06.2023 по 23.06.2023 у відпустці, судове засідання з розгляду справи по суті позовних вимог не відбулося.

Ухвалою від 26.06.2023 призначено судове засідання з розгляду справи по суті позовних вимог на 11.07.2023.

11.07.2023 в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

11.07.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період квітень-травень 2022.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позивач просить стягнути заборгованість заборгованість за послуги з розподілу природного газу за червень-липень 2022 в сумі 212 363,56 грн, тоді як по тексту позовної заяви мова йде за період квітень-травень 2022.

Відповідач вказує на те що, у квітні 2022 спожив 40,25 м3 та сплатив позивачу 15 864,72 грн; у травні 2022 відповідач спожив 1 144,17 м3 газу, у червні 2022 53,43 м3 газу, при цьому, сплатив позивачу 2 179 грн та 20 грн з розподілу природного газу.

Крім того, відповідач зазначив, що за 2022 сплатив позивачу суму більшу, ніж останній надав послуг з переміщення природного газу.

Також, відповідач скористався своїм правом на зменшення величини замовленої річної потужності за 2022, і листом від 29.08.2022 № 1/396 відкоригував її до відповідних обсягів, у тому числі: квітень 2022 40,25 м3, липень 2022 1,44 м3.

Крім того, відповідач 29.08.2022 вже подав позивачу уточнену заявку на величну річної потужності на 2023 рік, з урахуванням обсягів фактично спожитого природного газу за газовий рік 2022.

Відповідач вказує, що у зв`язку із введенням 24.02.2022 воєнного стану в Україні він значно зменшив обсяги виробництва і тим самим не споживає газу в обсягах минулого року.

01.03.2022 відповідач звернувся до позивача із заявою щодо зміни порядків оплати транспортування природного газу та вимогою на період воєнного стану здійснювати оплату транспортування газу виключно за фактично спожитий газ, оскільки у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин відповідач не споживає газу в об`ємах замовленої потужності, яку позивач розрахував, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

Не дивлячись на зазначені обставини, на адресу відповідача 29.04.2022 надійшло повідомлення позивача про припинення (обмеження ) газопостачання. Відповідач 24.05.2022 направив позивачу заяву щодо відсутності підстав для припинення газопостачання, у якій наголошував на форс-мажорних обставинах та відсутності підстав для відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за спірним договором до завершення воєнного стану в Україні.

10.05.2022 відповідач отримав відповідь на свою заяву, у якій позивач наголошує на неприпустимості зупинення платежів за договором розподілу природного газу.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач зазначив, що вартість послуги розподілу не залежить від об`єму спожитого природного газу в поточному газовому році, натомість оплачується виключно як плата за річну замовлену потужність.

Відтак, фактичний обсяг споживання відповідачем природного газу у червні-липні 2022 не має жодного правового значення для вирішення даної справи та визначення заборгованості відповідача за послуги розподілу природного газу у спірному періоді.

У акті приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 № ДГП0049805, який підписаний відповідачем без заперечень, сторони погодили річну і місячну замовлену потужність на 2022 рік, виходячи з якої відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу послуги з розподілу природного газу у 2022 році.

При цьому позивач стверджує, що відповідач не надавав уточнену заявку на величину річної замовленої потужності на 2022 рік і тому річна замовлена потужність була йому визначена за підсумками попереднього газового року, виходячи з обсягу фактично спожитого природного газу об`єктом відповідача на газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

Наданий відповідачем лист від 27.09.2021 № 1/964/1 позивач вважає підробленим; доказів направлення вказаного листа і його одержання позивачем відповідачем не надано. Таким чином, позивач стверджує, що з огляду на норми п. 3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ відповідач не має права подавати заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності на 2022 рік.

09.03.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви, згідно якої позивач просить вважати правильним спірний період квітень-травень 2022, а не червень-липень 2022.

10.05.2023 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що твердження відповідача про те, що нарахування оплати за послуги розподілу природного газу у 2023 календарному році здійснюються позивачем на підставі заяви відповідача від 29.08.2022 № 1/396, також поданої не в строки, визначені Кодексом ГРМ, тобто до закінчення газового року, не відповідають дійсності.

Оскільки відповідно до листа позивача від 21.09.2022 вказану заяву відповідача не прийнято до розгляду, тому нарахування за послуги розподілу у 2023 році здійснюються позивачем в обсязі річної замовленої потужності, визначеної позивачем за замовчуванням, відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ. При цьому, акти наданих послуг за січень та лютий 2023 підписані відповідачем без заперечень та послуги за цими актами оплачені у повному обсязі.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг з розподілу природного газу, строк дії договору, умови надання послуг та їх оплати, факт надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати вартості наданих послуг.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до частини другої глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI цього ж Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (оператор ГРМ) та Приватним акціонерним товариством "Марганецький рудоремонтний завод" (споживач) укладено договір розподілу природного газу для споживача що не є побутовим, шляхом підписання заяви-приєднання № № 094205СGATBP016 від 01.01.2016 (надалі - договір).

Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494.

Цей Договір с договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов нього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до нього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3 Типового договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що оператор ГРМ зобов`язується падати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного гачу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача за розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. Типового договору).

Відповідно до п. 6.8. договору надання оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 7.4. договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 договору).

Споживачу був присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56ХО00005CGAT002.

Відповідно до постанови НКРЕКП № 2745 від 22.12.2021 для АТ Дніпропетровськгаз встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

На виконання п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, сторонами підписано акт приймання-передачі природного газу № ДГП0049805 від 30.09.2021, яким встановлена річна замовлена потужність на 2022 рік, яка становить 681 465,98 м3; величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2022 році складає 56 788,83 м3 (т1, а.с. 13).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору у період з квітня по травень 2022 він надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 171 729,44 грн., які частково оплачені відповідачем, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 155 764,72 грн.

На підтвердження надання відповідачу зазначених послуг позивач надав підписані та скріплені печатками акт № ДГП82008014 від 30.04.2022 на суму 85 864,72 грн., а також підписаний в односторонньому порядку акт наданих послуг: № ДГП82009489 від 31.05.2022 на суму 85 864,72 грн.

Зазначені акт разом із рахунком на оплату цих послуг направлений позивачем на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (копіями рекомендованого повідомлення, описами внутрішнього вмісту відправлень) (т.1, а.с. 31).

З вказаних документів вбачається отримання відповідачем вищезазначеного акту наданих послуг та рахунку на оплату.

Проте, відповідач повної та своєчасної оплати послуг не здійснив.

Відтак, за твердженням позивача, за відповідачем обліковується заборгованість за надані протягом квітня-травня 2022 послуги розподілу природного газу в сумі 155 764,72 грн.

Із посиланням на умови п. 8.2. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 37 211,45 грн за період з 11.05.2022 по 06.12.2022.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 3% річних в сумі 2 312,08 грн за період з 11.05.2022 по 06.02.2022 та інфляційні втрати у розмірі 17 075,31 грн. за період з травня по жовтень 2022.

Доказів оплати відповідачем заборгованості за позовом сторонами до матеріалів справи не надано.

Під час розгляду справи Приватне акціонерне товариство "Марганецький рудоремонтний завод" надало суду копію листа № 1/964/1 від 27.09.2021 (т.1, а.с. 98), адресованого Марганецькій дільниці НВУЕ Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", відповідно до якого споживач на підставі пункту 2 глави 6 розділу VІ Кодексу Газорозподільних систем подає оператору ГРМ заявку на величину річної потужності на 2022 рік за місяцями, а саме:

- січень 56788,83 м3;

- лютий 56788,83 м3;

- березень 56788,83 м3;

- квітень 56788,83 м3;

- травень 56788,83 м3;

- червень 56788,83 м3;

- липень 56788,83 м3;

- серпень 56788,83 м3;

- вересень 56788,83 м3;

- жовтень 56788,83 м3;

- листопад 56788,83 м3;

- грудень 56788,83 м3,

а також копію листа № 1/396 від 29.08.2022 (т.1, а.с. 99), адресованого Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", в якому споживач просить оператора ГРМ відкоригувати величину замовленої річної потужності на 2022 рік за місяцями, а саме:

- січень 29,43 т. м3;

- лютий 13,77 т. м3;

- березень 8,1 т. м3;

- квітень 40,25 м3;

- травень 1,44 м3;

- червень 53,43 м3;

- липень 10,7 м3;

- серпень 77 м3;

- вересень 1,0 т.м3;

- жовтень 1,0 т.м3;

- листопад 1,0 т.м3;

- грудень 1,0 т.м3.

Відповідач стверджує, що оскільки за період дії воєнного стану у Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" суттєво зменшилось споживання природного газу через майже повне зупинення діяльності підприємства, він скористався правом, передбаченим пунктом 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем та подав позивачу заявку на уточнення (зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на 2022 календарний рік.

Проте, позивач не врахував подану відповідачем заявку, перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік не здійснив, у зв`язку із чим позовні вимоги відповідач вважає безпідставними та незаконними, що і є причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі укладеного між ними типового договору, є господарськими, а тому згідно зі статтями 4, 173 - 175 та відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання зазначеного договору мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Спір між сторонами стосується розміру замовленої потужності на 2022 рік.

Пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Абзацом восьмим пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Згідно з абзацом десятим пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Тобто зазначений пункт регулює порядок визначення Оператором ГРМ замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

У даному випадку, відповідачу, як споживачу, що не є побутовим, який мав фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, надано право до 20.10.2021, подати Оператору ГРМ (позивачу) уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на 2022 рік.

Пунктом 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної потужності відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право одноразово з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на поточний календарний рік.

У такому випадку Оператор ГРМ здійснює перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідно до пункту 1 цієї глави за весь календарний рік.

Таким чином, право споживача подати заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини річної замовленої потужності відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, залежить від визначення річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік за договором на розподіл природного газу від 01.11.2019 в порядку пункту 2 глави 6 розділу VI цього Кодексу.

Сторони 30.09.2021 підписали акт приймання-передачі природного газу № ДГП0049805, яким зафіксовано обсяг спожитого природного газу за вересень 2021 року у розмірі 66238,55 м3 та повідомлено споживача, що розмір річної замовленої потужності на наступний календарний рік (2022 рік) встановлена в об`ємі 681456,98 м3 на рік, що відповідає 56788,83 м3 на місяць.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено умови спірного договору та не здійснений своєчасний розрахунок за послуги розподілу природного газу, надані позивачем у квітні-травні 2022, вартість яких розрахована останнім відповідно до річної замовленої потужності, встановленої в акті приймання-передачі природного газу № ДГП0049805 від 30.09.2021 за замовчуванням споживача.

Проте, господарський суд не погоджується із такими твердженнями позивача з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач скористався правом, передбаченим пунктом 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем та подав позивачу заявку на уточнення (зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні Оператора ГРМ на 2022 календарний рік (лист від 29.08.2022 № 1/396).

Вказану заявку отримано позивачем 06.09.2022, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

При цьому, господарський суд приймає в якості належного доказу на підтвердження реалізації відповідачем права, передбаченого пунктом 2 глави 6 розділу VІ Кодексу Газорозподільних систем, на подачу Оператору ГРМ уточненої заявки на величину річної замовленої потужності на розрахунковий 2022 календарний рік, копію листа № 1/964/1 від 27.09.2021 та надану відповідачем копію опису вкладення до цінного листа, на підтвердження його направлення позивачу 27.09.2021, яка засвідчена прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра.

Твердження позивача що, лист № 1/964/1 від 27.09.2021 є підробленим відповідачем, судом відхиляються, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних тверджень.

При цьому, судом враховано, що посилання позивача на відкрите за його заявою кримінальне провадження № 0001638 (т.1, а.с. 186) по факту підробки вказаного листа відповідачем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на час прийняття судом рішення є неспроможними, оскільки відповідно до листа Офісу Генерального прокурора від 05.01.2023 № 25/3-17вих-23 за даними реєстру обліковано відомості про закриття вказаного кримінального провадження (т.1, а.с. 230).

Доводи позивача про те, що інформація про обсяги споживання природного газу за попередній газовий рік може існувати в об`єктивній дійсності лише після 30 вересня, в той час як відповідач визначив обсяги газу на 2022 рік станом на 27.09.2021, судом відхиляються, оскільки з наданих відповідачем пояснень вбачається порядок розрахунку споживачем обсягів природного газу, визначених у вказаному листі, з огляду на те, що покази лічильника газу передаються відповідачем Марганецькій дільниці НВУЕ щодня; будь-яких заперечень щодо невідповідності обсягів природного газу, визначених відповідачем у листі № 1/964/1 від 27.09.2021, фактичним обсягам спожитого підприємством газу у 2021 році, позивачем у подальшому не висловлювалось.

До того ж абзацом десятим пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем не визначений період з якого у споживача виникає право подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності, проте, визначено, що така заявка повинна бути подана до 20 жовтня, тобто заявка відповідачем подана в межах вказаного строку.

За встановлених обставин, господарський суд доходить висновку про те, що відповідач набув право на зменшення величини замовленої річної потужності відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оскільки листом від 27.09.2021 № 1/964 подав оператору ГРМ заявку на величину річної потужності на 2022 рік за місяцями в порядку пункту 2 глави 6 розділу VI цього Кодексу.

Згідно з листом № 1/396 від 29.08.2022, отримання якого не заперечується позивачем, споживач просить оператора ГРМ відкоригувати величину замовленої річної потужності на 2022 рік за місяцями, в тому числі, за квітень 40,25 м3; за травень 1,44 м3.

Вказані обсяги спожитого відповідачем природного газу підтверджуються актами приймання-передачі природного газу за квітень та травень 2022.

Докази на підтвердження здійснення позивачем перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь календарний рік відповідно до пункту 1 глави 6 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, матеріали справи не містять та сторонами до суду не надані.

Отже, подані позивачем акти наданих послуг: № ДГП82008014 від 30.04.2022 на суму 85 864,72 грн.; № ДГП82009489 від 31.05.2022 на суму 85 864,72 грн. не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів на підтвердження вартості послуг розподілу природного газу, наданих позивачем у спірному періоді.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарський суд звертає увагу, що важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Господарський суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про більшу вірогідність існування обставин, на які посилається відповідач, щодо розрахунку обсягів спожитого у 2021 році природного газу, згідно з листом № 1/964/1 від 27.09.2021; щодо обставин, які стали підставою для звернення до позивача із листом № 1/396 від 29.08.2022 (зменшення підприємством споживання природного газу у період дії воєнного стану через майже повне зупинення діяльності підприємства, через перебування Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" у районі проведення воєнних (бойових) дій тощо), а отже і набуття ним права на зменшення величини замовленої річної потужності відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем; відповідно, непідтвердження обставин, якими обґрунтовував позивач позовні вимоги та свої заперечення щодо неотримання листа відповідача № 1/964/1 від 27.09.2021; відсутності підстав для перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік; правових норм, якими передбачене право оператора ГРМ не розглядати та вважати неподаними заявки споживачів на коригування величини річної замовленої потужності, подані раніше 12 жовтня тощо.

За встановлених обставин, позивачем не доведені належними доказами наявність заборгованості відповідача в сумі 155 764,72 грн., та, відповідно, підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань зі сплати вказаної заборгованості, у зв`язку із чим позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу в розмірі 212 363,56 грн. відмовити.

Судові витрати покласти на позивача

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.07.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко