номер провадження справи 9/172/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 Справа № 908/2415/22

м. Запоріжжя

За позовом: Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; поштова адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, 10)

до відповідача: Фермерського господарства «ЛАІР», (71031, Запорізька область, Більмацький район, с. Шевченківське (пн), вул. Космонавтів, буд. 10)

про повернення предмета лізингу

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: не з`явився/не приєднався;

від відповідача: Мормуль П.В.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до відповідача: Фермерського господарства «ЛАІР» з позовними вимогами про повернення (вилучення) від Фермерського господарства «ЛАІР» на користь позивача предмета лізингу - загальний легковий універсал VOLKSWAGEN SR/ACDPYD2/QA8QA8D5019G1BKVR64BIB1B, тип TOUREG, номер кузова/шасі НОМЕР_1 , 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, разом з номерними знаками, комплектом ключів та Свідоцтвом про реєстрацію серія НОМЕР_3 від 24.09.2021, виданим ТСЦ 8048 в м. Київ, що були передані в користування на умовах фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № МБ-ZAP-ФЛ-14810 від 08.09.2021.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 29.11.2022 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2415/22 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2415/22, присвоєний номер провадження справи 9/172/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.02.2023 підготовче засідання у справі призначено на 02.03.2023. Ухвалою суду від 02.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.05.2023 постановлено про закриття підготовчого провадження у справі № 908/2415/22 та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.06.2023. В судовому засіданні 06.06.2023 оголошувалась перерва до 06.07.2023.

06.07.2023 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

06.06.2023 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, в якому відповідач просив поновити строк на подання доказу - копії Сертифікату Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-2344 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та прийняти його до розгляду.

Вказане клопотання було підтримане відповідачем в судовому засіданні.

У судовому засіданні 06.06.2023 представник позивача в усній формі заявив про необхідність надання йому часу для ознайомлення із доказом та подання своєї позиції щодо заявленого відповідачем клопотання.

У судовому засіданні 06.06.2023 судом, з огляду на усне клопотання позивача, оголошено перерву та зазначено позивачу по необхідність надання своєї позиції щодо заявленого відповідачем клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

04.07.2023 відповідач подав заперечення на клопотання відповідача щодо подання нового доказу, в якому зазначив про порушення відповідачем строку на його подання, а також про те, що даний доказ - Сертифікат Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-2344 від 17.05.2023 не є належним та допустимим доказом у взаємовідносинах сторін, які встановили для цього спеціальні умови в договорі фінансового лізингу, а отже він не повинен прийматись до уваги судом. Також вважає, що належне підтвердження обставин непереборної сили повинно здійснюватись ТПП України, а не Запорізькою ТПП.

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За змістом ч. 3, ч. 8 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на подання доказу та прийняття його до розгляду, суд дійшов до висновку про поважність причин пропуску такого строку з огляду на отримання відповідачем даного доказу після закриття підготовчого провадження у даній справі. Так, доказ - Сертифікат Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-2344 створено 17.05.2023.

Клопотання відповідача судом задоволено, пропущений процесуальний строк поновлено, доказ прийнято судом до розгляду.

Позивач в судове засідання 06.07.2023 до зали суду не з`явився, також не приєднався до судового засідання в режимі відеоконференції. Про причини неявки/неприєднання суду не повідомив.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позові, які мотивовані наступним. Між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та Фермерським господарством «ЛАІР» 08.09.2021 був укладений договір фінансового лізингу № МБ- ZAP-ФЛ-14810, за умовами якого та на виконання якого позивачем відповідачу було передано у платне володіння та користування майно: колісний транспортний засіб марки Volkswagen, Touareg Elegance 3 V6 TDI 2021. Відповідно до п. 12 Преамбули договору та п. 1.2 Загальних умов договору строк лізингу становить 36 місяців з дати підписання акту приймання-передачі предмету лізингу, тобто строк закінчення договору - 24.09.2024. В Додатку до договору фінансового лізингу сторонами узгоджений графік сплати лізингових платежів та суми, які підлягають щомісячній оплаті відповідачем на користь позивача. Проте відповідач зобов`язання щодо своєчасного та повного внесення лізингових платежів не здійснює, у зв`язку з чим станом на 30.10.2022 загальний розмір заборгованості складає 1 225 843,12 грн. Приймаючи до уваги умови пунктів 6.1.1, 6.3, 6.4, 6.10 договору та положення ст. 17 Закону України «Про лізинг» позивач прийняв рішення про повернення (вилучення) предмета лізингу від лізингоодержувача у судовому порядку, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Відповідачу була надіслана вимога про сплату вартості предмета лізингу або його повернення. Втім вимога була залишена відповідачем без відповіді, предмет лізингу в добровільному порядку лізингодавцю не повернуто. Позов обґрунтовано ст.ст. 15 ,16, 525, 526, 530, 546, 547, 554, 610-612, 614, 625, 626, 628, 629, 806 ЦК України, ст.ст 67, 193, 218, 292 ГК України, ст.ст. 1, 2, 11, 16, 17, 22 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умовами договору.

Представник відповідача підтримав свої заперечення, що викладені у відзиві на позов. Обґрунтовуючи свою правову позицію відповідач посилався на обставини непереборної сили (форс-мажору), як підставу для звільнення від відповідальності. Зазначив, що з 24.02.2022 ФГ «ЛАІР» знаходиться на окупованій території Більмацького (після реформи Пологівського) району Запорізької області, тобто території на якій не здійснюється ані влада України, ані місцеве самоврядування, отже для цієї юридичної особи щодо взятих нею зобов`язань виникли та продовжуються діяти форс-мажорні обставини (військові дії, дія незаконних збройних формувань, окупація (оточення)). Ведення відповідачем господарської діяльності унеможливлене через воєнні дії на території Більмацького району (Комиш-Зорянської територіальної громади Пологівського району Запорізької області). Як наслідок це унеможливило виконання ФГ «ЛАІР» після 24.02.2022 своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу від 08.09.2021 з поважних причин. В підтвердження факту наявності форс-мажорних обставин для ФГ «ЛАІР» відповідач надав суду копію Сертифікату Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-2344 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

У відповіді на відзив, яка була отримана судом 12.04.2023, позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, та проти застосування форс-мажорних обставин у зв`язку з веденням воєнного стану.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (Лізингодавець, позивач у справі) та Фермерське господарство «ЛАІР» (Лізингоодержувач, відповідач у справі) 08.09.2021 уклали договір фінансового лізингу №МБ- ZAP-ФЛ-14810 (далі - договір).

Відповідно до Преамбули договору та Специфікації до договору предметом лізингу є колісний транспортний засіб марки Volkswagen, Touareg Elegance 3.0 V6 TDI 2021. Загальна вартість предмета лізингу (без ПДВ) складає 1 667 911,54 грн. ПДВ - 333 582,31 грн. Загальна вартість з ПДВ - 2 001 493,85 грн. Строк лізингу - 36 місяців з дати підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу в лізинг. Максимальний строк передачі предмета лізингу у лізинг до 10.10.2021 - з урахуванням положень Додатку «Загальні умови». Місце передачі: Україна, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 325 Д або за іншою адресою, погодженою сторонами та зазначеною в Акті приймання-передачі в лізинг. Адреса базування: Україна, 71301, Запорізька область, Більманський район, село Шевченківське.

В п. 2.1 договору встановлено, що усі платежі за договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до Графіку, Загальних умов та наданих Лізингодавцем рахунків шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Лізингодавця, зазначений у п. 19 Розділу «Преамбула та окремі умови» договору.

Відповідно до п. 6.10 договору Лізингодавець має право вимагати повернення предмета лізингу від Лізингоодержувача (вилучити Предмет лізингу у Лізингоодержувача), у тому числі у безспірному випадку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в будь-який спосіб за вибором Лізингодавця, який не суперечить чинному законодавству, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 60 календарних днів.

В додатку до договору «Графік сплати лізингових платежів» визначені 34 платежі (авансовий та чергові), вартість відшкодування (компенсація) частини вартості предмета лізингу, розмір винагороди Лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу та загальний лізинговий платіж, в т.ч. ПДВ 20%.

В Додатковій угоді №1 від 22.09.2021 до договору, учасниками правочину були внесені зміни в Преамбулу договору та зазначили, що загальна вартість предмета лізингу складає 2 000 146,30 грн з ПДВ. Додаток «Специфікація» до договору був викладений в новій редакції. Максимальний термін передачі предмета лізингу до 31.09.2021. Графік сплати лізингових платежів сторони також виклали в новій редакції.

Відповідно до Акту приймання-передачі Предметів лізингу в лізинг за Договором фінансового лізингу № МБ- ZAP-ФЛ-14810 від 08.09.2021, Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» передало, а Фермерське господарство «ЛАІР» прийняло загальний легковий універсал VOLKSWAGEN SR/ACDPYD2/QA8QA8D5019G1BKVR64BIB1B, тип TOUREG, номер кузова/шасі НОМЕР_1 , 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, разом з номерними знаками, комплектом ключів та Свідоцтвом про реєстрацію серія НОМЕР_3 від 24.09.2021, виданим ТСЦ 8048 в м. Київ. Загальною вартістю 2 000 146,30 грн з ПДВ. Також Лізингодавцю було передано сервісну книжку на предмет лізингу, Інструкцію з експлуатації предмета лізингу.

Позивач у позові зазначав, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, йдучи на зустріч клієнту, Банк відстрочив відповідачу сплату чергових лізингових платежів на 3 місці (за березень, квітень та травень - строк платежів з відшкодування частини вартості предмета лізингу перенесено на 24.06.2022, строк сплати винагороди/комісії за березень та квітень перенесено на 2 місяці на 24.05.2022).

Відповідно до п. 10.5 Договору Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати рахунки, передбачені умовами Договору, в т.ч. пунктами 2.5, 2.11, 2.14,4.9, 6.7.3 Загальних умов, пунктів 9 та/або 11 Додатку «Страхування» протягом трьох банківських (робочих) днів з моменту їх направлення Лізингодавцем. Рахунки, передбачені умовами Договору, та інша інформація щодо стану заборгованості можуть бути в будь-який час надіслані ОСОБА_1 за допомогою повідомлення в електронній формі або поштовим повідомленням на адреси/реквізити вказані в пункті 7 Розділу «Преамбула та окремі умови» Договору, або в інший спосіб за вибором Лізингодавця. Лізингодавець не зобов`язаний (за умови відсутності відповідної письмової вимоги від Лізингоодержувача) надавати в паперовій формі рахунки та будь-яку інформацію щодо стану заборгованості Лізингоодержувача за Договором.

Втім відповідач припинив виконувати належним чином свої договірні зобов`язання перед Банком, у зв`язку з чим станом на 28.08.2022 розмір викупного платежу, який підлягав до сплати Лізингоодержувачем склав 1 193 028,83 грн.

Згідно з п. 6.5 Договору, Лізингоодержувач протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відправлення Лізингодавцем вимоги про сплату викупного платежу зобов`язаний сплатити в повному обсязі (погасити) всю заборгованість (включаючи викупний платіж) перед Лізингодавцем згідно Договору.

З метою досудового врегулювання спору, керуючись п. 6.2 Договору, 18.07.2022 Банк направив відповідачу Вимогу (вих. №КНО-61.1.3.2/98 від 13.07.2022) про погашення простроченої заборгованості в строк 3-х банківських днів з моменту отримання даної вимоги.

Вимога залишена відповідачем без реагування.

Враховуючи положення пунктів 6.1, 6.2, 6.10 Договору, 06.09.2022 Банк направив в електронній формі засобами системи «Клієн-Банк» та на електронну адресу відповідача, яка зазначена в договорі, вимогу за вих. №КНО-61.1.3.2/135 від 29.08.2022 про сплату викупного лізингового платежу. Згідно вказаної вимоги Банк вимагав сплатити викупний лізинговий платіж або повернути Предмет лізингу Лізингодавцю.

Зазначена вимога залишена відповідачем без виконання, предмет лізингу не повернутий Лізингодавцю, викупний платіж не сплачено.

В позові позивач зазначив, що станом на 30.10.2022 заборгованість за викупним платежем, а також всіма іншими платежами за договором складає загальну суму 1225843,12грн.

Враховуючи вищевикладене, Банк прийняв рішення про повернення предмета лізингу, звернувшись з відповідним позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах,

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 292 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч.1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Відповідно до п 6.4.1 Договору Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити викупний платіж протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту направлення Лізингодавцем відповідної вимоги.

Згідно п. 6.5 Договору, Лізингоодержувач протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відправлення Лізингодавцем вимоги про сплату викупного платежу зобов`язаний сплатити в повному обсязі (погасити) всю заборгованість (включаючи викупний платіж) перед Лізингодавцем згідно Договору, в т.ч. усі прострочені платежі, штрафні санкції, передбачені Договором та чинним законодавством, відшкодувати усі збитки, завдані Лізингоодержувачем за Договором та у зв`язку з ним.

За змістом п. 6.10 Договору, Лізингодавєць має право вимагати повернення предмета лізингу від Лізингоодержувача (вилучити предмет лізингу у Лізингоодержувача), у тому числі у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в будь-який спосіб за вибором Лізингодавця, який не суперечить чинному законодавству, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 60 календарних днів.

Як зазначив позивач у позові Лізингоодержувач до 24.02.2022 сплачував по графіку лізингові платежі, які включали в себе відшкодування частини вартості майна, переданого в лізинг та винагороду.

Як зазначив відповідач порушення зобов`язання сталося у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Відповідно до п. 8.1 та 8.2 договору сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за Договором, якщо вказані затримки чи невиконання виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать: війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання Сторонами їх обов`язків за Договором.

Сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 (десяти) діб з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин, якщо вони перешкоджають належному виконанню Договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин Торгово-промисловою палатою України.

Пунктом 8.3. договору встановлено, що у разі якщо обставини, вказані в пункті 8.1. Загальних умов, продовжують діяти впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з часу їх виникнення, то Сторони проведуть переговори, щоб обговорити заходи, яких слід вжити. У випадку, якщо на протязі наступних 10 (десяти) днів Сторони не зможуть домовитися, то Лізингодавець може прийняти рішення про вилучення Предмета лізингу, а Лізингоодержувач зобов`язаний повернути Предмет лізингу Лізингодавцю на протязі 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту прийняття такого рішення, при цьому усі раніше сплачені Лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають.

Як свідчать матеріали справи відповідач направив позивачу лист-повідомлення від 12.01.2023 про виникнення форс-мажорних обставин за договором фінансового лізингу. Також суду надано погодження Банком про перенесення лізингових платежів, у зв`язку з чим Графік сплати лізингових платежів за укладеним договором фінансового лізингу був викладений у новій редакції.

Положеннями ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і Указом Президента від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Торгово-промислова палата України засвідчила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05-30 годин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Визначення форс-мажорних обставин міститься в ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР. Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Верховний суд у своїй практиці виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і найголовніше - унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності (Постанова ВС від 25.01.2022 № 904/3886/21).

Тобто форс-мажор розглядається як обставина непереборної сили, запобігти якій зобов`язана сторона не має змоги. Відповідно, неналежне виконання договору не є наслідком її неправомірних дій і виключає наявність вини, яка є обов`язковою умовою для настання відповідальності за порушення зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом. Така законодавча дефініція убезпечує особу від відповідальності за порушення без вини, і є однією з основоположних в цивільному праві.

Отже форс-мажор, як обставина непереборної сили, потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Слід також звернути увагу й на встановлену законодавством форму підтвердження форс-мажорних обставин з боку третіх осіб, якими в Україні виступають Торгово-промислова палата та її регіональні представництва. Ці органи в межах своєї компетенції видають сертифікати про такі обставини за зверненням суб`єкта господарської діяльності. Але лише у разі існування та належного підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією форс-мажорних обставин і неможливістю виконання зобов`язання.

Так, порядок засвідчення форс-мажорних обставин встановлюється Регламентом засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (в новій редакції), який затверджено рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за № 44(5).

Відповідно до Регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Пунктом 2.1. Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44(5) (далі - Регламент) встановлено, що його затверджено на підставі Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (зі змінами), що визначає компетенцію ТПП України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат як єдиних органів із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні і встановлює перелік обставин форс-мажору (обставин непереборної сили).

Відповідно до п. 3.3 Регламенту сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим регламентом.

Згідно з п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Із наведених норм слідує, що Торгово-промислова палата України та регіональні торгово-промислові палати мають право посвідчувати форс-мажорні обставини виключно шляхом видачі сертифікату (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

У Сертифікаті №2300-23-2344 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.05.2023, копія якого була надана відповідачем до матеріалів справи, Запорізька торгово-промислова палата на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), із змінами та доповненнями, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (тимчасова окупація території Пологівського району Запорізької області), Фермерському господарству «ЛАІР» (місцезнаходження: 71031, Запорізька обл., Більмацький р-н, с. Шевченківське, вул. Космонавтів, буд.10 (код ЄДРПОУ/ІПН: 33256326)), щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: здійснення платежів відповідно до Графіку та Загальних умов, а також Розрахунку заборгованості ФГ «ЛАІР» перед АТ «ПУМБ» станом на 30.10.2022р., а саме - комісійної/винагороди, а також платежів на відшкодування частини вартості предмета лізингу та за винагороду за отриманий предмет лізингу - до 24.05.2022р., до 24.06.2022р., до 24.07.2022р., до 24.08.2022р., 24.09.2022р., 24.10.2022р.; у термін: з 05.05.2022 року, за Договором фінансового лізингу № МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021 року, укладеним з Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (код ЄДРПОУ/ІПН 14282829), відповідно до:

- Договору фінансового лізингу №МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021р., з Додатком №1 (Специфікація), Додатком №2 (Страхування), Додатком №3 (Довідка про технічний стан предмета лізингу та фактичну адресу базування), Додатком №4 (Документи про фінансовий стан і діяльність), Додатком №5 (Несприятливі події, що є підставою для зміни умов/дострокового припинення Договору фінансового лізингу №МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021р.);

- Графіку сплати лізингових платежів до Договору фінансового лізингу №МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021р.;

- Додаткової угоди №1 від 22.09.2021р. до Договору фінансового лізингу №МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021р.;

- Акту №1 від 24.09.2021р. приймання-передачі предметів лізингу в лізинг за Договором фінансового лізингу №МБ-Z2АР-ФЛ-14810 від 08.09.2021р.;

- Розрахунку заборгованості ФГ «ЛАІР» перед АТ «ПУМБ» за Договором фінансового лізингу №МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021р. станом на 30.10.2022р.;

- Наказу ФГ «ЛАІР» №2401/1 від 24.02.2022р. «Про призупинення діяльності»;

- Листа-повідомлення ФГ «ЛАІР» на адресу АТ «ПУМБ» від 12.01.2023р. про виникнення форс-мажорних обставин за договорами фінансового лізингу;

- Офіційної інформації представника ФГ «ЛАІР», адвоката Баришнікова А.Г., про перебування голови ФГ «ЛАІР» Раденко О.І., з 25.02.2022р. по теперішній час на території с. Шевченківське Пологівського р-ну Запорізької області;

- Скріншоту з сайту www.pumb.ua - розділ «робота відділень, банкоматів та терміналів»;

- Листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р.;

- Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., із змінами внесеними Указами від 14.03.2022р. №133/2022, від 18.04.2022р. №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12.08.2022р. №573/2022, від 07.11.2022р. №757/2022, від 06.02.2023р. №58/2023;

- Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №309 від 22.12.2022р.;

- Постанови Правління Національного банку України №94 від 05.05.2022р. «Про діяльність банків у територіальних громадах, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»,

які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 05 травня 2022 року; дата закінчення: тривають на 17 травня 2023 року.

З огляду на викладені вище положення Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин, суд зазначає, що Сертифікат №2300-23-2344 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) був виданий Запорізькою торгово-промисловою палатою в межах наданих їй повноважень та є належним доказом посвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили належне виконання Фермерським господарством «ЛАІР» зобов`язань за Договором фінансового лізингу № МБ-ZАР-ФЛ-14810 від 08.09.2021.

Таким чином відповідачем доведено невиконання зобов`язань за договором фінансового лізингу з незалежних від нього обставин (обставин непереборної сили), що є підставою для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді передбаченого договором права Лізингодавця на повернення (вилучення) предмета лізингу у зв`язку з несплатою (простроченням сплати) Лізингоодержувачем лізингових платежів.

Заперечення позивача щодо наданого відповідачем Сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) спростовуються наведеним вище. Щодо посилання позивача на п. 8.3 договору, суд зазначає, що його положення не впливають на підтверджений відповідачем факт наявності форс-мажорних обставин, які є підставою для звільнення відповідача від відповідальності відповідно до положень ст. 617 ЦК України, ч.2 ст. 218 ГК України.

На підставі викладеного, у задоволенні позову судом відмовляється.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано 17.07.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва