РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2023Справа № 910/7094/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Національної поліції України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Вид" про стягнення 110 207,81 грн,

без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2023 року Національна поліція України (далі - Поліція) звернулася до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Вид" (далі - Товариство) 110 207,81 грн, з яких: 45 832,90 грн - пеня, 45 329,76 грн - штраф, 19 045,15 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договором про закупівлю капелюхів та головних уборів (кепі в колористиці "камуфляж") (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18440000-5) від 25 травня 2022 року № 145НП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 травня 2023 року вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7094/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 10 травня 2023 року про відкриття провадження у справі № 910/7094/23 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 65003, місто Одеса, вулиця Чорноморського Козацтва, будинок 115.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Товариству, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 10 травня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте Товариство в установлений строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

8 червня 2023 року через загальний відділ діловодства суду від Поліції надійшла заява від 7 червня 2023 року № 2642/26/3-2023, у якій остання зазначила, що ціна позову не змінилася.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2022 року між Поліцією та Товариством укладено договір про закупівлю капелюхів та головних уборів (кепі в колористиці "камуфляж") (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18440000-5) № 145НП, за умовами якого останнє зобов`язалося поставити позивачу кепі в колористиці "камуфляж", а Поліція - прийняти та оплатити вказаний товар у порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1. даної угоди).

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

Згідно з пунктами 1.2. та 1.3. договору загальна кількість товару, що підлягає поставці, та ціна правочину визначається у специфікації товару (додаток № 1) і розмірах товару (додаток № 2). Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Поліції.

Відповідно до пункту 1.5. договору місце його виконання в частині поставки товару - за адресою замовника в місті Києві (конкретні реквізити, адреси поставки повідомляються Товариству безпосередньо перед поставкою товару), а стосовно інших зобов`язань, у тому числі щодо оплати штрафних санкцій, - 01601, місто Київ, вулиця Богомольця, 10.

Ціна договору становить 1 360 368,00 грн, у тому числі ПДВ 226 728,00 грн (пункт 3.1. зазначеної угоди).

Пунктом 4.1. договору визначено, що оплата товару здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок постачальника на умовах попередньої оплати в розмірі 50 % від ціни договору в сумі 680 184,00 грн, у тому числі ПДВ - 113 364,00 грн. Підставою для проведення попередньої оплати є оформлений та наданий Товариством рахунок на оплату. Остаточний розрахунок Поліція здійснює після поставки товару, протягом бюджетного періоду, на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін накладної.

Відповідно до пункту 5.1. договору Товариство зобов`язується здійснити поставку товару протягом 60 календарних днів включно з дати укладання цього договору на адресу покупця у місті Києві, яка повідомляється постачальнику безпосередньо перед поставкою товару. У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день.

Згідно з пунктом 5.2. договору датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації в Поліції та діє до 23 грудня 2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за ним. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного правочину (пункти 12.1. та 12.2. договору).

Специфікацією № 1 (додаток № 1 до договору) сторони погодили асортимент та кількість товару, а саме: кепі в колористиці "камуфляж" ТО 1844.1:2020 у кількості 9 447 шт. загальною вартістю 1 360 368,00 грн.

25 липня 2022 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2/210НП, якою внесено зміни до вищевказаного договору шляхом доповнення пунктами 5.2. та 5.8. наступного змісту: "Граничний термін виконання Товариством своїх зобов`язань за договором у частині поставки покупцю товару не може перевищувати 89 календарних днів включно з дати укладення цього договору. У разі невиконання або часткового виконання Товариством своїх зобов`язань у частині поставки покупцю товару за цим договором у граничні терміни поставки, постачальник протягом 3-х банківських днів з дати закінчення граничного терміну поставки товару зобов`язаний повернути покупцю кошти, отримані в якості попередньої оплати. При цьому, сума коштів, що підлягає поверненню покупцю, зменшується на суму поставленого товару постачальником на дату закінчення граничного терміну поставки".

На виконання умов договору позивачем сплачено відповідачу обумовлену договором суму попередньої оплати в розмірі 680 184,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 1 червня 2022 року № 1910 на вищевказану суму.

У свою чергу, обумовлений договором товар був поставлений Товариством з порушенням передбаченого пунктом 5.1. строку, а саме: 16 серпня 2022 року в кількості 2000 шт. на суму 288 000,00 грн, 17 серпня 2022 року в кількості 2000 шт. на суму 288 000,00 грн, 22 серпня 2022 року у кількості 950 шт. на суму 36 800,00 грн, 5 вересня 2022 року в кількості 2667 шт. на суму 384 048,00 грн та 12 вересня 2022 року в кількості 1830 шт. на суму 263 520,00 грн.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями накладних: від 15 серпня 2022 року № 78 на суму 288 000,00 грн, від 17 серпня 2022 року № 79 на суму 288 000,00 грн, від 22 серпня 2022 року № 89 на суму 36 800,00 грн, від 5 вересня 2022 року № 96 на суму 384 048,00 грн та від 12 вересня 2022 року № 101 на суму 263 520,00 грн. Вказані накладні підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та зауважень.

Поліцією були нараховані штрафні санкції (штраф та пеня) за порушення Товариством умов договору в частині своєчасної поставки товару на загальну суму 91 162,66 грн, а також 19 045,15 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, у зв`язку з чим останньому позивач надіслав претензію від 13 жовтня 2022 року № 3329/26/3-2022 про сплату вказаної суми штрафних санкцій. Однак, зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується і відповідачем не спростовано факт несвоєчасної поставки товару в строк, передбачений пунктом 5.1. договору.

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (далі - Закон) передбачено, що цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 9.2. договору (у редакції додаткової угоди від 25 липня 2022 року № 2/204НП) визначено, що за порушення обсягів та строків виконання зобов`язання, передбачених пунктом 5.1. цього правочину, на користь Поліції стягується пеня в розмірі 0,1% від вартості товару, з якого допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. При цьому, день поставки товару, поставленого постачальником з порушенням строку, передбаченого договором, вважається днем прострочення, за який постачальнику нараховуються штрафні санкції.

Оскільки заявлені Поліцією до стягнення суми пені в розмірі 45 832,90 грн та штрафу в розмірі 45 329,76 грн, є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за користування коштами попередньої оплати в розмірі 19 045,15 грн.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно з пунктом 9.3. договору за невиконання зобов`язання щодо поставки товару постачальник відповідно до вимог статей 536 та 693 ЦК України сплачує 0,1% від суми попередньої оплати за кожен день прострочення з дня, коли товар мав бути переданий покупцю, до дня фактичного передання товару або повернення йому суми попередньої оплати.

Заявлена до стягнення з відповідача сума процентів за користування коштами попередньої оплати є арифметично вірною, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, у зв`язку з чим дана позовна вимога також підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позов Поліції підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Вид" (65003, місто Одеса, вулиця Чорноморського Козацтва, будинок 115; ідентифікаційний код 43711390) на користь Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10; ідентифікаційний код 40108578) 45 832 (сорок п`ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн 90 коп. пені, 45 329 (сорок п`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн 76 коп. штрафу, 19 045 (дев`ятнадцять тисяч сорок п`ять) грн 15 коп процентів за користування чужими грошовими коштами та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10 липня 2023 року.

Суддя Є.В. Павленко