ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 Справа № 914/1244/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Гриб І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Снек Дистрибуція», місто Тернопіль

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+», місто Львів область

про стягнення 206 122,32 грн.

За участю представників

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Снек Дистрибуція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+» про стягнення 206 122,32 грн заборгованості, з яких 201 499,21 грн основний борг, 3 033,77 грн інфляційні втрати, 1 589,34 грн три проценти річних.

Ухвалою від 20.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 15.05.2023 на 10:45 год.

Ухвала суду від 20.04.2023 про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.05.2023 о 10:45 год. надсилалась відповідачу на адресу вказану позивачем у позовній заяві при поданні позову та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до 22.05.2023, а саме: 79069, місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 313, корпус 8, офіс 160.

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення прийнято 21.04.2023 року за номером 450 та 26.04.2023 вручене особисто адресату/відповідачу (місто Львів).

Протокольною ухвалою від 15.05.2023 суд відклав судове засідання по розгляду справи по суті на 12.06.2023 на 13:30 год., відсутньому в судовому засіданні відповідачу, суд в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, надіслав ухвалу-повідомлення про дату та час наступного судового засідання. Явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіон» 22.05.2023 змінило своє місцезнаходження. При поданні позову місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+» було: 79069, місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 313, корпус 8, офіс 160, а з 22.05.2023 стало: 43010, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48.

Відтак, суд зобов`язаний повідомити відповідача про розгляд справи за його новою адресою.

Протокольною ухвалою від 12.06.2023, застосовуючи принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд відклав судове засідання по розгляду справи по суті на 26.06.2023 на 10:15 год., відсутньому в судовому засіданні відповідачу, суд в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, надіслав ухвалу-повідомлення про дату та час наступного судового засідання. Явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 26.06.2023 для розгляду справи по суті не забезпечив, проте, 26.06.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання за вих.№23/06 від 23.096.2023 (вх.№15766/23) про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 26.06.2023 для розгляду справи по суті не забезпечив. Відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи, від відповідача станом на дату та час проведення судового засідання до суду не надходили. Явка представника відповідача в судове засідання 26.06.2023 не визнавалась судом обов`язковою.

Протокольна ухвала суду від 12.06.2023 про відкладення судового засідання на 26.06.2023 на 10:15 год. надсилалась відповідачу на нову адресу, а саме: вказану у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 22.05.2023, а саме: 43010, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Господарським судом Львівської області було вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача про рух позовної заяви, шляхом направлення копії ухвал засобами поштового зв`язку відповідачу на дві адреси:

- вказану позивачем у позовній заяві при поданні позову та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до 22.05.2023, а саме: 79069, місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 313, корпус 8, офіс 160;

- вказану у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 22.05.2023, а саме: 43010, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48.

Слід врахувати, що відповідач має демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на адресу відповідача копії ухвал у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, беручи до уваги клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також враховуючи, що явка представників в засідання обов`язковою не визнавалась, суд не вважає відсутність представників сторін перешкодою для вирішення спору по суті.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 26.06.2023 прийнято рішення у справі. Вступну та резолютивну частини рішення долучено до матеріалів справи.

Правова позиція сторін.

Позиція позивача.

Позов обґрунтовано виникненням заборгованості на підставі укладених між сторонами договору поставки №158 від 28.11.2019 та договору №159 про надання послуг від 28.11.2019.

Внаслідок часткової сплати боргу загальну суму 992 095,40 грн, повернення товару на суму 76 999,14 грн, проведення заліку зустрічних вимог на суму 251 559,82 грн, основний борг відповідача за період з 13.12.2021 по 23.02.2022 становить 201 499,21 грн.

У зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував відповідачу 3 033,77 грн інфляційних втрат та 1 589,34 грн три процентів річних.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості 206 122,32 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив.

Обставини встановлені судом.

28.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіон+», в особі директора Гамара О.Л., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Снек Дистрибуція», в особі директора Тиравського О.В., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором постачальник) було укладено договір поставки №158 (надалі договір №158), відповідно до п. 2.1. умов якого постачальник зобов`язувався поставити та передавати у власність покупцю товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до специфікації, а покупець зобов`язувався прийняти поставлений постачальником товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі.

Відповідно до пункту 2.2. договору №158 право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент приймання товару покупцем від постачальника. Підтвердженням приймання товару є підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) накладної, товарно-супровідної та транспортно-супровідної документації на товар.

Згідно з п. 3.1. договору №158 постачальник здійснює поставку товару у відповідності до узгодженої сторонами та затвердженої печатками сторін Специфікації (додаток № 1 до договору). Специфікація надається покупцю постачальником також в електронному виді у форматі ЕХCEL з обов`язковим дотриманням вимог, зазначених в додатку № 1.1 до цього договору «Вимоги до оформлення та надсилання Специфікації, товарної накладної в електронному форматі».

Відповідно до п.5.1. договору №158 товар поставляється постачальником на умовах поставки DDP згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів Інкотермс (у редакції 2010 р.) з урахуванням умов цього договору.

Згідно з п. 5.2. договору №158, постачальник здійснює поставку замовленого покупцем товару протягом 24 годин по місту та області, регіону поставки та протягом 48 годин по території України або за графіком поставки на РЦ (додаток №3 до договору), узгодженого сторонами, з моменту прийняття постачальником замовлення до виконання, якщо інше окремо не узгоджено сторонами.

Відповідно до п. 5.11 договору №158 у разі відповідності поставки товару умовам цього договору покупець підписує видаткову та товарно-транспортну накладні на поставлений товар. Дата поставки товару повинна відповідати даті виписки видаткової накладної на товар.

Підпунктом 8.1.2. до пункту 8.1. договору №158 з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей до договору поставки № 158 від 28.11.2019 сторони погодили, що покупець оплачує поставлений постачальником товар в такі строки:

« 8.1.2. По мірі реалізації товару кінцевому споживачу, не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати реалізації поставленого товару. Покупець, щопонеділка до 10.00 надсилає на електронну пошту постачальника електронний звіт по реалізації товару постачальника за попередній період та суму яка підлягає сплаті у поточному тижні. У випадку припинення дії даного договору остаточний розрахунок за поставлений товар покупець повинен здійснити протягом 7 (семи) календарних днів з моменту припинення дії договору, за умови належного виконання постачальником п. 5.16. даного договору».

Згідно з п. 8.2. договору №158, форма оплати безготівковий розрахунок. Оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, що зазначений у реквізитах сторін договору. Днем здійснення платежу вважається день надходження коштів на рахунок постачальника. Сторони можуть застосовувати інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.3 договору №158 при порушенні постачальником умов договору, які тягнуть нарахування постачальнику покупцем неустойки (штрафу, пені) або інших оперативно-господарських санкцій, визначених договором, або при виникненні у постачальника перед покупцем інших грошових зобов`язань за цим договором або за іншими договорами, укладеним між постачальником і покупцем, покупець має право зменшити суми оплати, які належать постачальнику на суми зустрічних грошових зобов`язань постачальника перед покупцем, шляхом проведення згідно вимог чинного законодавства заліку зустрічних грошових зобов`язань, за винятком випадків, коли це заборонено чинним законодавством України.

Пунктом 8.6. договору №158 сторони погодили, що загальна ціна договору складається з сум поставленого постачальником та прийнятого покупцем товару на умовах цього договору (за винятком повернутого), зазначених у видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 8.7. договору №158 сторони можуть погодити надання покупцем постачальнику окремих супутніх послуг. Умови їх надання та оплати визначаються сторонами шляхом укладення відповідних договорів.

Відповідно до п. 12.6 договору №158 будь-який спір, що виник між сторонами з приводу договору, вирішується шляхом переговорів. До звернення в суд сторона зобов`язана пред`явити іншій стороні, яка порушила договір, претензію. Претензія надсилається рекомендованим листом з повідомленням. Якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів вирішити спір в позасудовому порядку не вдається, спір вирішується в суді за відповідною підвідомчістю та підсудністю згідно чинного законодавства України.

20.12.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору поставки №158 від 28.11.2019, якою, зокрема, у зв`язку з продовженням терміну дії договору, сторони дійшли згоди та вирішили змінити п. 12.1. договору та викласти його в наступній редакції: « 12.1. Цей договір набуває чинності з 28 листопада 2019 року і діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині невиконаних зобов`язань сторін, що виникли на момент дії даного договору - до їх повного виконання».

31.12.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №158 від 28.11.2019, якою, сторони дійшли згоди та вирішили продовжити дію договору, у зв`язку з чим змінили пункт 12.1 договору, виклавши його в наступній редакції: « 12.1. Цей договір набирає чинності з 28.11.2019 і діє до « 31» грудня 2021 року включно, а в частині невиконаних зобов`язань сторін, що виникли на момент дії даного договору - до їх повного виконання».

28.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіон+», в особі директора Гамара О.Л., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Снек Дистрибуція», в особі директора Тиравського О.В., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором замовник) було укладено договір №159 про надання послуг (надалі договір №159).

Відповідно до пункту 1.1. договору №159 в порядку, на умовах та у терміни, визначені цим договором, виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню замовникові інформаційних послуг та послуг з передпродажної підготовки товару, спрямованих на збільшення обсягів продажу товарів, що постачаються замовником у мережу виконавця, що має на меті покращення результатів господарської діяльності замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві надані послуги.

Згідно з п. 1.3. договору №159 перелік послуг, які передбачені у цьому пункті і які можуть надаватися в рамках та на підставі цього договору, не є вичерпним та може змінюватися сторонами у додатках (додаткових угодах) до цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору №159 виконавець зобов`язується, зокрема, якісно, своєчасно та у відповідності до рекомендацій замовника здійснювати проведення рекламних, маркетингових та заходів по передпродажній підготовці товарів замовника.

Відповідно до пункту 2.2. договору №159 замовник зобов`язується, зокрема, своєчасно здійснювати оплату наданих виконавцем послуг згідно узгоджених та підписаних сторонами актів виконаних робіт та рахунків виконавця.

Згідно з п. 3.1. договору №159 вартість послуг визначається та узгоджується сторонами в додаткових угодах до договору та вказуються в рахунках та в актах приймання наданих послуг.

Пунктом 3.2. договору №159 сторони погодили, що замовник оплачує виконавцю надані послуги не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначеного в ньому договорі, на підставі наданого виконавцем рахунку.

Відповідно до пункту 3.3. договору №159 за підсумками наданих виконавцем замовнику в календарному місяці послуг, виконавець щомісячно складає акт здачі-прийняття наданих послуг (далі - акт) і передає його для підписання замовнику за допомогою електронної пошти, адреса якої зазначена в реквізитах сторін цього договору, поштою або вручення уповноваженому представнику замовника під розпис. Замовник зобов`язаний підписати акт протягом 5 (п`яти ) робочих днів з дня отримання його від виконавця, або в цей же строк надати свої заперечення. У разі не отримання виконавцем в зазначений строк підписаного замовником акта або письмових заперечень замовника, послуги будуть вважатися наданими виконавцем в повному обсязі відповідно до умов даного договору, а акт узгодженим з боку замовника.

Пунктом 5.1. договору №159 сторони погодили, що даний договір вступає а силу з « 28» листопада 2019 року та діє до « 31» грудня 2020 року включно.

Між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору №159 про надання послуг від 28.11.2019, якими, зокрема, погоджували вартість маркетингових послуг, а також продовжити дію договору, у зв`язку з чим змінили пункт 5.1 договору, виклавши його в наступній редакції: «5.1. Даний договір вступає а силу з 28 листопада 2019 року та діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині невиконаних зобов`язань сторін, що виникли на момент дії даного договору до їх повного виконання».

На виконання умов укладеного договору поставки №158, позивач поставив товар (алкогольна продукція) відповідачу на загальну суму 1 522 153,58 грн.

Факт поставки товару позивачем відповідачу підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані повноважними представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Відповідач оплатив за поставлений товар на загальну суму 992 095,40 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які позивачем долучено до матеріалів справи.

Упродовж дії договору поставки, відповідач повернув товар на загальну суму 76 999,41 грн, що підтверджується накладними на повернення, які долучено позивачем до матеріалів справи.

За умовами п.8.3. договору поставки №158 від 28.11.2019 та відповідно до договору №159 про надання послуг від 28.11.2019, сторонами проведено залік зустрічних вимог на загальну суму 251 559,82 грн, що підтверджується актами про зарахування зустрічних однорідних вимог, які долучено позивачем до матеріалів справи.

Отже, враховуючи вищенаведені взаєморозрахунки, розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем з вирахуванням оплат та повернень, становить: 1 522 153,58 - (992 095,40 + 251 559,82 + 76 999,14) = 201 499,21 грн.

Позивач, з метою досудового врегулювання даного спору, та на виконання п. 12.6. договору поставки, звертався до відповідача з претензією за вих. № 1 від 10.02.2023, в якій просив, погасити прострочену заборгованість за договором протягом семи днів з моменту отримання даної претензії. З вказаною претензією позивач надсилав відповідачу акт звірки взаєморозрахунків (за період грудень 2021 - грудень 2022), один з яких підписаним з боку відповідача просив повернути позивачу.

Факт надсилання вказаної претензії та зазначеного акта звірки взаєморозрахунків підтверджується наявними в матеріалах справи поштовою накладною №070 від 11.02.2023 та описом вкладення у цінний лист.

Проте, відповідач залишив дану претензію без відповіді та задоволення.

У зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 3 033,77 грн та три проценти річних на загальну суму 1 589,34 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 206 122,32 грн заборгованості, з яких 201 499,21 грн основний борг, 3 033,77 грн інфляційні втрати, 1 589,34 грн три проценти річних.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами положень статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є два договори, а саме: договір поставки №158 від 28.11.2019 та договір №159 про надання послуг від 28.11.2019.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та надання послуг.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт поставки позивачем товару на загальну суму 1 522 153,58 грн підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними за період з 09.12.2019 по 23.02.2022 включно, які підписані та скріплені печатками сторін у справі.

Часткова оплата за поставлений товар на загальну суму 992 095,40 грн, підтверджується платіжними дорученнями, які позивачем долучено до матеріалів справи.

Факт повернення товару на загальну суму 76 999,41 грн підтверджується накладними на повернення, які долучено позивачем до матеріалів справи.

Умовами п. 8.7. договору №158 сторони погодили, що можуть погодити надання покупцем постачальнику окремих супутніх послуг. Умови їх надання та оплати визначаються сторонами шляхом укладення відповідних договорів.

28.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіон+» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Снек Дистрибуція» укладено договір №159 про надання послуг, відповідно до якого відповідач приймає на себе зобов`язання по наданню позивачу інформаційних послуг та послуг з передпродажної підготовки товару, спрямованих на збільшення обсягів продажу товарів, що постачаються позивачем у мережу відповідача, що має на меті покращення результатів господарської діяльності позивача, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити відповідачу надані послуги.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.3 договору №158 при порушенні постачальником умов договору, які тягнуть нарахування постачальнику покупцем неустойки (штрафу, пені) або інших оперативно-господарських санкцій, визначених договором, або при виникненні у постачальника перед покупцем інших грошових зобов`язань за цим договором або за іншими договорами, укладеним між постачальником і покупцем, покупець має право зменшити суми оплати, які належать постачальнику на суми зустрічних грошових зобов`язань постачальника перед покупцем, шляхом проведення згідно вимог чинного законодавства заліку зустрічних грошових зобов`язань, за винятком випадків, коли це заборонено чинним законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами позивач за умовами п.8.3. договору поставки №158 від 28.11.2019 та відповідно до договору №159 про надання послуг від 28.11.2019 проведено залік зустрічних вимог на загальну суму 251 559,82 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про зарахування зустрічних однорідних вимог на вказану суму.

Відповідач наявності заборгованості зі сплати основного боргу в сумі 201 499,21 грн не спростовував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що дослідженні в ході судового розгляду, відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив, власного контррозрахунку не надав.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 201 499,21 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем трьох процентів річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами підпункту 8.1.2. до пункту 8.1. договору №158 з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей до договору поставки № 158 від 28.11.2019 сторони погодили, що покупець оплачує поставлений постачальником товар в такі строки: « 8.1.2. По мірі реалізації товару кінцевому споживачу, не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати реалізації поставленого товару. Покупець, щопонеділка до 10.00 надсилає на електронну пошту постачальника електронний звіт по реалізації товару постачальника за попередній період та суму яка підлягає сплаті у поточному тижні. У випадку припинення дії даного договору остаточний розрахунок за поставлений товар покупець повинен здійснити протягом 7 (семи) календарних днів з моменту припинення дії договору, за умови належного виконання постачальником п. 5.16. даного договору».

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути інфляційні втрати на загальну суму 3 033,77 грн та три проценти річних на загальну суму 1 589,34 грн.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, та встановив, що позивач інфляційні втрати на загальну суму 3 033,77 грн та три проценти річних на загальну суму 1 589,34 грн нарахував правильно, отже вони підлягають стягненню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 3 091,83 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №748 від 14.04.2023.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 091,83 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, частиною 9 статті 165, статтями 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+» (43010, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48; ідентифікаційний код юридичної особи 40110917) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Снек Дистрибуція» (46002, Львівська область, місто Тернопіль, проспект Степана Бандери, будинок 8; ідентифікаційний код юридичної особи 41789470) 201 449,21 грн основного боргу, 3 033,77 грн інфляційних втрат, 1 589,34 грн три проценти річних та 3 091,83 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 256,257 Господарського процесуального кодексу України

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст рішення

складено та підписано 03.07.2023

Суддя Сухович Ю.О.