УХВАЛА

м. Київ

12.07.2023Справа № 910/10685/23

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд Груп"

про стягнення 21.181.477,41 грн

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд Груп" про стягнення 21.181.477,41 грн попередньої оплати сплаченої на виконання договору підряду № 217-Т на виконання будівельних робіт від 07.12.2017.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем було перераховано відповідачу аванси на загальну суму 74.187.706,12 грн (підтверджується платіжними дорученнями, які наведені у додатку № 7 до позовної заяви), з яких на суму 52.305.149,95 грн відповідачем виконано роботи, що підтверджується актами виконаних робіт, копіями довідок про вартість виконаних робіт та витрат (Примірна форма КБ-3) (наведені у додатку № 8 до позовної заяви); 201.078,76 грн зараховано як оплату за електроенергію згідно договору № 2021-261 від 30.12.2021 по акту зарахування однорідних вимог від 30.12.2021 та 500.000,00 грн повернуто на рахунок позивача, що підтверджується випискою по рахунку. Тому станом на дату звернення з позовом відповідачем не використано попередню оплату у розмірі 21.181.477,41 грн.

Судом з доданих до позовної заяви платіжних доручень встановлено, що позивачем перераховано відповідачу 67.660.000,00 грн попередньої оплати та фактично до позовної заяви не подано зазначені у додатку № 7 до позовної заяви (реєстр платіжних доручень ТОВ "Скайбуд Груп" по договору № 217-Т) наступні копії платіжних доручень: № від 19.03.2019 на суму 500.000,00 грн, № від 02.04.2019 на суму 500.000,00 грн, № 2392 від 23.12.2020 на суму 1.000.000,00 грн, № 2756 від 12.02.2021 на суму 1.000.000,00 грн, № 2827 від 26.02.2021 на суму 1.000.000,00 грн, № 2828 від 26.02.2021 на суму 1.000.000,00 грн та № 2973 від 04.03.2021 на суму 1.527.706,12 грн.

У додатку № 8 до позовної заяви (Перелік (реєстр) актів виконаних робіт) значиться акт виконаних робіт б/н від 19.04.2019 за квітень 2019 року на суму 549.508,34 грн на 5 арк., проте фактично до позовної заяви подано не повний текст наведеного акту, а лише перші 3 арк., з яких не вбачається виконання робіт на суму 549.508,34 грн.

Згідно зі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому слід звернути увагу, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи не може збирати докази, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову, а саме вимогу про стягнення 21.181.477,41 грн, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 317.722,16 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем за подання позову не надано доказів сплати судового збору у вказаному розмірі. Натомість, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позову.

Дослідивши додані до позовної заяви матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з огляду на таке.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зауважує, що підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування майнового стану заявника, який унеможливлює сплату судового збору при зверненні із заявою, при цьому на заінтересовану сторону покладається обґрунтування та доведення обставин, котрі свідчать, зокрема, про утруднення здійснення сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач посилається на скрутне фінансове становище, пов`язане із військовою агресією російської федерації проти України.

Однак, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким останній користується за наявності виключних обставин, які у даному випадку позивачем не доведено.

Таким чином, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- копій платіжних доручень (з відміткою банківської установи): № від 19.03.2019 на суму 500.000,00 грн, № від 02.04.2019 на суму 500.000,00 грн, № 2392 від 23.12.2020 на суму 1.000.000,00 грн, № 2756 від 12.02.2021 на суму 1.000.000,00 грн, № 2827 від 26.02.2021 на суму 1.000.000,00 грн, № 2828 від 26.02.2021 на суму 1.000.000,00 грн та № 2973 від 04.03.2021 на суму 1.527.706,12 грн.

- акту виконаних робіт б/н від 19.04.2019 за квітень 2019 року на суму 549.508,34 грн на 5 арк.;

- доказів надіслання наведених вище документів відповідачу;

- доказів сплати судового збору в розмірі 317.722,16 грн.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 12.07.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова