УХВАЛА

м. Київ

17.07.2023Справа № 910/10922/23

Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА"

до ZHEJIANG KEMA ENGINE & MACHINERY CO.,LTD.

про стягнення 920,03 дол. США (що становить 33 645,50 грн.)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ZHEJIANG TENGPAI TOOLS CO., LTD про стягнення грошових коштів у розмірі 920,03 дол. США, які були сплачені позивачем 02.12.2021 в якості попередньої оплати за Контрактом №CHN-MIU/439/301021 на поставку товарів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Статтю 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" внормовано, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною 2 статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" на вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Так, як відповідач є нерезидентом України, до позовної заяви мали бути додані докази його правосуб`єктності (витяг з торгового реєстру, тощо).

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач просить стягнути з відповідача попередню оплату внаслідок неналежного виконання умов контракту з поставки оплаченого товару.

Проте, у позові позивач не визначає дату настання строку поставки товару, а отже і дати прострочення поставки, а також дати з якої зобов`язання з поставки є припиненими та у відповідача виникло нове зобов`язання з повернення попередньої оплати в силу того, що як зазначає позивач в позові, попередня оплата повинна бути повернута протягом 10 календарних днів з дати закінчення строку, визначеного п. 5.6. Контракту.

Стаття 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач вказує, що ним була внесена попередня оплата 02.12.2021 у розмірі 920.03 дол. США, що підтверджується випискою АТ "Райффайзен Банк Аваль".

З наданої суду виписки вбачається, що списання коштів відбулось на підставі заяви №1033 від 02.12.2021. Проте, така заява до позову не додана.

Крім того, позивач вказує, що він звернувся з вимогою про повернення суми попередньої оплати, в зв`язку з чим відповідач зобов`язаний повернути йому попередню оплату у розмірі 920,03 доларів США. Проте, долучена до позову претензія від 21.10.2022 № 21.10.22-6 містить вимогу про повернення попередньої оплати у розмірі 905,30 доларів США. До позовних матеріалів не долучено доказів звернення позивача з вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 920,03 доларів США.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною 4 зазначеної статті внормовано, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Пунктом 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020, чинний від 01.09.2021) встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій".

Суд відзначає, що подані суду копії не містить напису "Згідно з оригіналом", а отже не є засвідченими.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат".

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Суд зауважує, що відсутність нотаріально завіреного перекладу на українську мову документу, складеного на іноземній мові, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена та на користь кого.

Отже, позивачу слід подати суду належним чином засвідчені переклади на українську мову Контракту та Додаткових угод, що складені іноземними мовами - російською та англійською.

Оскільки, позовну заяву підписано представником, то у відповідності до ч. 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно положень ч. 4, 6, 7 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено судом, позовну заяву підписано та подано представником позивача - адвокатом, на підтвердження повноважень якого було надано ордер серії АА №1154745 від 09.11.2021, що виписаний на підставі договору про надання правової допомоги №117/19 від 01.07.2019. В ордері зазначено, що повноваження адвоката не обмежуються.

За відсутності копії договору суд позбавлений можливості визначити обсяг повноважень адвоката, які надаються адвокату та їх строк. Відповідно, Суд дійшов висновку, що адвокат за наданим суду ордером наділений повноваженнями, перелік яких визначений ст. 20 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та не наділений будь - якими іншими повноваженнями.

Стаття 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" НЕ визначає серед професійних прав адвоката права підпису позовної заяви, вказана норма наділяє адвоката повноваженнями лише щодо складання заяв та їх подання, при цьому відсутні правові підстави ототожнювати наведені формулювання із наданням адвокату права підписувати позовні заяви від імені довірителя та завіряти відповідні документи.

Отже, представником позивача, відповідно до статті 60 ГПК України, не було надано документів, що підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви та завірення копій від імені позивача.

Враховуючи вказане, Суд дійшов висновку, що повноваження представника, який підписав позовну заяву не підтверджені.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач не надав доказів направлення відповідачу копій позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу. В позовній міститься посилання на ст. 367 ГПК України, яка регламентує право суду вручати документи, отримувати докази шляхом звернення з судовим дорученням до компетентного органу іноземної держави.

Як уде було зазначено вище, ст. 367 ГПК України регламентує права суду, проте не спростовує обов`язок позивача направити копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, докази чого надати суду.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви із додаванням витягу з торгового реєстру щодо відповідача (або інших документів на підтвердження правосуб`єктності) з офіційним перекладом на українську мову;

- подання до суду письмової заяви із викладом обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги (зазначити дати настання строку поставки товару та повернення попередньої оплати згідно умов Контракту);

- подання до суду письмової заяви із додаванням всіх доказів якими обґрунтовано позовні вимоги в належним чином завірених копіях (в тому числі заяви №1033 від 02.12.2021 та вимоги про повернення суми попередньої оплати у розмірі 920,03 дол. США), а також засвідченими у встановленому законодавством України порядку перекладами на українську мову доданих до позову додатків № 4, 6;

- подання до суду письмової заяви із доданням доказів наявності у особи, яка підписала позовну заяву та завірила документи, що долучені до позову - відповідних повноважень (Договір про надання правничої допомоги тощо);

- подання суду документів, що підтверджують направлення відповідачу за його місцезнаходженням копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами, згідно переліку;

- подання суду документів, долучених до позовної заяви, (доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) в оригіналах або в належним чином засвідченій копіях.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Усатенко