ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відстрочені виконання рішення суду

11.07.2023м. Дніпро№ 904/1316/23

Суддя Ярошенко В.І., при секретарі судового засідання Бублича А.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про відстрочення виконання рішення у справі:

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр", с. Максимівка, Тернопільська область

до: Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Якимець Я.К., адвокат.

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Тернопільський кар`єр" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про стягнення заборгованості за договором № 01/06/2022-1 від 01 червня 2022 року на суму 513 177, 56 грн, яка складається з суми основного боргу - 480 060 грн, пені - 27 619, 89 грн, інфляційних витрат - 3 840, 48 грн, 3% - 1 657, 19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01/06/2022-1 від 01 червня 2022 року в частині оплати заборгованості за поставлений товар.

Ухвалою суду від 20.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1316/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" 30.05.2023 надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути суму основного боргу в розмірі 384 060 грн, пеню у розмірі 27 619, 89 грн, 3 % річних у розмірі 1 657, 19 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 840, 48 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2023 прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" суму основного боргу у розмірі 384 060 грн, пеню у розмірі 27 619, 89 грн, 3 % річних у розмірі 1 657, 19 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 840, 48 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 297, 65 грн.

Від Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду 26.06.2023 у справі № 904/1316/23 на 3 місяці.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" є містоутворюючим у м. Нікополі зі штатною чисельністю майже 6 тисяч працівників, з яких у цей час працює лише 3605 людей. Зазначає, що товариство наповнює податками значну частку міського бюджету, своєчасно сплачує заробітну плату, при тому що має збитки від господарської діяльності у зв`язку із відсутністю попиту на готову продукцію на внутрішньому ринку та значними ускладненнями з логістикою її збуту за кордон. Звертає увагу на те, що з 12.07.2022 місто Нікополь перебуває під систематичними обстрілами, а 18.07.2022, 15.08.2022, 15.09.2022, 07.10.2022 російські снаряди влучили безпосередньо і на територію Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що призвело до руйнування його виробничих потужностей, та відповідно до значної матеріальної шкоди. 19.12.2022 внаслідок ворожого обстрілу ствольною артилерією російських військ повністю знищені належні відповідачу електропередавальну лінію та високовольтні кабелі; ь плавильні печі АТ "Нікопольський завод феросплавів", що призвело до тимчасової зупинки виробництва; 09.03.2023 ворог здійснив ракетну атаку по енергетичній системі Нікопольського району. Під час обстрілу ракетами С-300, пошкодження зазнала підстанція 330 кВ "Нікопольська". Внаслідок обстрілу на території підстанції виникла пожежа. Вогнем було знищено обладнання підстанції, що призвело до знеструмлення у електропередавальну лінію та високовольтні кабелі. Внаслідок обстрілу та влучання ворожої ракети по об`єктах цивільної інфраструктури, пошкоджено опору № 1 повітряної лінії 154 кВ ГВ-З-ГВ-4 (інв. № 3128), що знаходиться в районі підстанції "Нікопольська-330" та належить відповідачу. Збитки відповідача від руйнувань сягають 565 286 304 грн; частина збитків ще не встановлена. Оплата стягнутої судовим рішенням суми одним платежем у тих військових умовах, в яких опинився відповідач, є надмірним тягарем для підприємства. Проте у тяжкий фінансовий час, перебуваючи в зоні бойових дій, відповідач намагається частково оплачувати заборгованість перед позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.

Ухвалою суд від 06.07.2023 призначено розгляд заяви Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про відстрочення виконання рішення суду на 11.07.2023.

10.07.2023 від позивача надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення від 26.06.2023 у справі № 904/1316/23.

ПАТ "Тернопільський кар`єр" заперечує проти задоволення вищезазначеної заяви, оскільки, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ПрАТ «Тернопільський кар`єр» знаходиться в край важкому фінансовому стані. Це пов`язане з тим, що з початком війни виробництво скоротилося майже на 70 %, у зв`язку із закриття/зупинки низки стратегічних підприємств, в тому числі клієнтів на південному сході нашої країни.

Загальна сума податкового боргу, яка обліковується за ПрАТ «Тернопільський кар`єр» як за платником податків станом на 07.07.2023 становить 13 994, 1 тис. грн.

Крім того, у підприємства наявна кредиторська заборгованість в сумі 31 301, 2 тис. грн. за послуги, товари, продукцію, не погашення якої може спричинити зупинку виробництва.

Також, підприємство має зобов`язання перед банками-партнерами по сплаті та обслуговуванні кредитів і на даний час проводиться робота щодо зміни умов фінансування кредитів в АТ «Кредобанк» та АТ «Укрексімбанк, ПАТ ПУМБ, а саме пролонгація та реструктуризація заборгованості по всіх договорах. Щомісячне кредитне навантаження складає близько 5 000 тис грн.

Тому, відстрочка виконання рішення сприятиме істотному порушенню майнових інтересів позивача, внаслідок перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача, в тому числі враховуючі стрімкі інфляційні процеси в державі.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду, дослідивши надані відповідачем (боржником) до заяви документи, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 331 Господарського процесуального кодексу України заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Суд наголошує, що відстрочка за своєю суттю є відкладенням (перенесенням) виконання рішення на новий строк, який визначається судом, та не є підставою для звільнення від його виконання (від відповідальності за його невиконання).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Зі змісту приписів ст.331 ГПК України вбачається, що розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Для належного вирішення питання щодо надання відстрочки виконання судового рішення, суду необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 вказаного кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, саме на відповідача в контексті наведених приписів покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав. Отже, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі заявник додав: наказ про оголошення простою у червні 2023 року окремим працівникам заводу № 137 від 31.05.2023, наказ про організацію роботи підприємства у червні 2023 року, повідомлення ДСНС № 1987 від 04.05.2023, повідомлення ДСНС № 2017 від 06.05.2023.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочки виконання рішення суду заявником не надано.

Так, даний спір виник з вини відповідача. Складний економічний стан підприємства не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду. Наявність військового стану наразі впливає на господарську діяльність обох підприємств, які знаходяться в рівнозначних економічних умовах.

Суд звертає увагу, що позивач наразі перебуває у складних економічних умовах, так само як і відповідач.

У даному аспекті суд зазначає, що відстрочка може надаватися при наявності дійсного бажання виконувати зобов`язання перед позивачем, але за наявності певних перешкод. Відповідач не продемонстрував добросовісного ставлення до виконання свого обов`язку.

Крім того, суд зауважує, що заявником не подано доказів щодо впевненої можливості виконання рішення суду за умови його відстрочення або доказів щодо термінів та шляхів отримання коштів для розрахунку із позивачем. Так, заявник у заяві не навів будь-якого обґрунтування за рахунок яких саме надходжень він планує погашати борг за рішенням суду у справі № 904/1316/23.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також недоведеність відповідачем наявність конкретних обставин які суттєво ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду в цій справі, беручи до уваги відсутність згоди стягувача для надання відстрочки, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, заява Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2023 у справі № 904/1316/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 11.07.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Ярошенко