ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2084/23

Суддя Конюх О.В., розглянувши матеріали

за позовом Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (25015, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Полтавська, буд. 38, ідентифікаційний код 32039992)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвіабуд» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Підприємницька, буд. 22, кім. 310, ідентифікаційний код 44039409)

про про стягнення 808 325,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

позивач Дочірнє підприємство «Кіровоградський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 10.07.2023 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом від 03.07.2023 №417 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвіабуд», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

суму заборгованості в розмірі 551 509,52 грн.

збитки завдані інфляцією в розмірі 221 871,90 грн.

три відсотки річних в розмірі 34 943,90 грн.

судовий збір в розмірі 12 124,88 грн.

Заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договори купівлі-продажу №522 від 15.07.2021, №523 від 26.07.2021, №544 від 29.07.2021, №543 від 30.07.2021 на загальну суму 936 665,76 грн. 30.07.2021 відповідно до накладної №201 на адресу відповідача було реалізовано суміш щебеневу фракції 0-70 вартість якої разом з навантаженням склала 936 665,76. Як зазначає позивач, повний розрахунок за вказаний товар мав бути здійснений не пізніше 10.08.2021 (відповідно до п.4.3 договорів протягом 10 днів з моменту отримання рахунку на оплату та видаткової накладної).

29.12.2021 відповідачем здійснена часткова оплата за суміш та навантаження в розмірі 500 000,00 грн. згідно з платіжним дорученням №868 від 29.12.2021. У зв`язку з чим, позивач вважає, що за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 436 665,76 грн.

Крім того, 21.07.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір №504 про надання послуг. Як твердить позивач, на виконання умов договору було надано транспортні послуги на суму 114 843,76 грн., що підтверджується Актами надання послуг. Відповідно до п.2.2 вказаного договору повний розрахунок проводиться замовником протягом 5 банківських днів після закінчення надання послуг. Відтак, позивач зазначає, що у відповідача виник обов`язок розрахуватись за надані послуги до 27.08.2021, прострочена заборгованість становить 114 843,76 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви від 03.07.2023 №417, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

За приписами статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Статтею 173 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Вказаною нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18 (провадження № 12-231гс18))

З правового аналізу частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/1718/21 від 27.07.2022.

За приписами ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів.

Звертаючись з позовною заявою до Господарського суду Київської області позивач вказує, що підставами для такого звернення є неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за різними договорами, а саме:

1) Договори купівлі-продажу №522 від 15.07.2021; №523 від 26.07.2021; №544 від 29.07.2021; №543 від 30.07.2021, які дійсно між собою є однорідними;

2) Договір №504 про надання послуг від 21.07.2021 з іншим змістом зобов`язань сторін, іншим правовим регулюванням, не пов`язаний із договорами купівлі-продажу спільними доказами.

Вимоги за договорами купівлі-продажу та до договором про надання послуг №504 не є між собою основною та похідною вимогою.

Позовні вимоги за договорами купівлі-продажу та договором про надання послуг, хоча і заявлені до одного відповідача, однак не пов`язані підставою виникнення, оскільки виникли з різних договорів різної правової природи, які мають різний предмет регулювання та регламентуються різними правовими нормами. Господарські операції за кожним з видів договорів оформлюються різними первинними документами, які мають відповідати Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», і які між собою не пов`язані.

Позивачем не обґрунтовано та у позові не зазначено, чи об`єднуються вказані вимоги іншими спільними доказами, та якими саме.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд має досліджувати умови та обставини виконання кожного із договорів окремо, перевіряти факт наявності та розмір заборгованості за кожним з договорів окремо за різними первинними документами, здійснювати два різних обрахунки процентів річних та інфляційних втрат за різними договорами окремо, тобто фактично ухвалювати два рішення за двома не пов`язаними між собою зобов`язаннями з різними умовами виконання, які виникли на підставі різних за правовим змістом договорів.

З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що позивачем належно не обґрунтовано необхідність об`єднання позовних вимог за договорами купівлі-продажу та договором про надання послуг в одному позові.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява від 03.07.2023 №417 Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків. Відтак, позивач вправі повторно звернутися до суду, подавши дві окремо оформлені позовні заяви із вимогами окремо за договорами купівлі-продажу та договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (всього на 180 арк.) повернути заявнику.

Ухвала підписана 12.07.2023, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та в порядку п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, встановлених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх