ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 липня 2023 рокуСправа № 912/631/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши матеріали заяви від 30.06.2023 Приватного сільськогосподарського підприємства "УРОЖАЙ" про стягнення витрат на правничу допомогу в справі

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "УРОЖАЙ" (вул. Островського, б. 5, м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, 26300)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКОМ" (вул. Василя Стуса, б. 3 Є, кім. 207, м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, 26300)

про стягнення 810 000,00 грн,

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.,

представники сторін участі в судовому засіданні не брали,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного сільськогосподарського підприємства "Урожай" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКОМ" про стягнення 810 000,00 грн та покладення на відповідача судових витрат.

Рішенням суду від 29.06.2023 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКОМ" на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "УРОЖАЙ" 810 000,00 грн основного боргу та 12 150,00 грн судового збору.

30.06.2023 Приватне сільськогосподарське підприємство "Урожай" подало до суду заяву із доказами понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 30.06.2023 господарський суд призначив судове засідання для розгляду питання стягнення витрат на правничу допомогу Приватного сільськогосподарського підприємства "УРОЖАЙ" у справі № 912/631/23 на 11.07.2023.

11.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про розгляд заяви без участі представника Приватного сільськогосподарського підприємства "УРОЖАЙ".

Представник відповідача участі в судовому засіданні не брав, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відміткою №912/631/23/4039/2023 Загального відділу, канцелярії Господарського суду Кіровоградської області про направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНІКОМ" ухвали суду від 30.06.2023 (а.с. 124 об).

Дослідивши питання стягнення судових витрат в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заяву від 30.06.2023 з доказами на підтвердження розміру таких витрат представник позивача подав лише до Господарського суду Кіровоградської області.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до наведеної заяви додано копії таких доказів, а саме: договір № 05 від 20.03.2023 про надання правової допомоги, Додаткова угода №01 від 05.04.2023 до договору № 056 від 20.03.2023 про надання правової допомоги, акт приймання виконаних робіт від 20.04.2023.

Разом з тим, доказів надіслання вказаної заяви з додатками на адресу відповідача до цієї заяви не додано.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Слід зазначити, що ст. 129 ГПК України не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні.

Однак, відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів іншій стороні на виконання вимог ст. 80 ГПК України.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №910/18646/19.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України №2" наголошено, що принцип рівності сторін - це один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень ст. 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, а відтак не надсилання копій відповідних доказів фактично призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку (аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18 та у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 902/844/18).

При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Окрім цього, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.08.2019 у справі №922/2821/18, стосовного того, що не направлення на адресу учасника справи документів на підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України.

Господарським судом встановлено, а позивачем документальними доказами не спростовано, що заяву з долученими до неї доказами на підтвердження витрат на правову допомогу не надіслано відповідачу.

Не направлення наданих стороною документів, пов`язаних з наданням правничої допомоги, іншій стороні позбавляє останню можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, а суд можливості надати оцінку їх обґрунтованості, правових підстав та обсягу їх стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 124, 129, 221, 234-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті додаткового рішення у справі №912/631/23 за вимогами позивача про стягнення судових витрат в розмірі 20 000,00 грн - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати позивачу () та відповідачу (вул. Василя Стуса, б. 3 Є, кім. 207, м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, 26300).

Суддя М.С. Глушков