ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 рокуСправа № 912/516/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/516/23

за позовом: Кропивницької міської ради, вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022

до відповідача 1: Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ", вул. Євгена Тельнова, 28, м. Кропивницький, 25030

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будекспорт", вул. Віктора Чміленка, 72, кв. 14, м. Кропивницький, 25006

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фільштейн Оксани Іванівни, вул. Архітектора Паученка, 41/26, 2, м. Кропивницький, 25006

про визнання недійсною додаткової угоди, скасування рішення

Представники:

від позивача - Сніцар О.П., виписка з ЄДР, самопредставництво;

від відповідача 1 - Ляшенко-Гаркуша О.В., представник, ордер серія ВА № 1053413 від 16.05.2023;

від відповідача 2 - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали;

В засіданні суду проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Кропивницька міська рада (позивач) звернулась до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" (відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будекспорт" (ТОВ "Будекспорт", відповідач 2) про наступне:

- визнати недійсною додаткову угоду №22 до договору оренди землі від 03.06.2004 №166 від 17.05.2022, укладеною між Кропивницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будекспорт", як орендарем, та Корпорацією "XXI Століття";

- cкасувати рішення державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фільштейн Оксани Іванівни індексний номер: 040 від 28.07.2022 про реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :37:309:0003, площею: 0,0201 га).

В обґрунтування підстав позову зазначено, що за оспорюваною додатковою угодою внесено зміни до договору, який було визнано недійсним за рішенням суду від 17.01.2014 у справі № 912/1792/13, що суперечить положенням ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України щодо правових наслідків недійсності правочину.

Ухвалою суду від 29.03.2023 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/516/23 за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали: у справі призначено підготовче засідання; залучено за клопотанням позивача третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фільштейн Оксану Іванівну (далі - третя особа, Державний реєстратор); встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Відповідачем 1 Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ" позовні вимоги заперечено повністю, про що подано відзив на позов, з підстав того, що Кропивницька міська рада була обізнана щодо недійсності договору оренди землі, до якого внесено зміни за оспорюваною угодою, а отже саме позивач створює судовий спір, в якому покладає на відповідача усю відповідальність та створює обставини, в який відповідач 1 втрачає право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться його нерухоме майно, що є втручанням у право відповідача на мирне володіння та порушує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідач 1 також вказує на те, що ТОВ "Будекспорт" перебуває у процедурі банкрутства по справі № 11/80, а тому у даній справі неможливий розгляд спору щодо банкрута. (а.с. 54-59).

Позивач у відповіді на відзив стосовно заперечень відповідача 1 навів такі аргументи: Кропивницькій міській раді не було відомо про рішення суду у справі № 912/1792/13, оскільки таке рішення не надходило до позивача; внаслідок визнання недійсним договору оренди землі, право на земельну ділянку до Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" не перейшло, а тому не може бути порушеним; запис про припинення ТОВ "Будекспорт" в реєстрі не внесено, а тому така особа має бути відповідачем у спорі про визнання договору недійсним (а.с. 73-75).

Відповідач 1 в запереченнях на відповідь на відзив вказав таке: згідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, повинен відбуватися саме і виключно в межах справи про банкрутство; земельна ділянка, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна, нерозривно пов`язані і передбачають обов`язок власника майна та власника земельної ділянки врегулювати їхні права та обов`язки щодо користування земельною ділянкою з метою запобігання виникнення між ними кондикційних правовідносин та настання відповідальності в прядку ст. 1212 цивільного кодексу України; Кропивницька міська рада намагається виправити власні помилки, нехтуючи інтересами відповідача 1 та без їх вирішення в позасудовому порядку (а.с. 86-89).

26.04.2023 суд розпочав підготовче засідання, в якому оголосив перерву до 16.05.2023.

У підготовчому засіданні 16.05.2023 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2023.

14.06.2023 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголосив перерву до 06.07.2023, відповідачам надано можливим подати додаткові письмові пояснення з питань, які виникли під час розгляду справи.

22.06.2023 додаткові пояснення подано відповідачем 1 Корпорація "ХХІ СТОЛІТТЯ", до яких додано копію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.2015 та зазначено, що Корпорація "ХХІ СТОЛІТТЯ" не була обізнана щодо рішення суду, за яким визнано недійсним договір оренди землі.

03.07.2023 додаткові пояснення з додатками надійшли від відповідача 2 ТОВ "Будекспорт", в яких вказано про необізнаність ліквідатора щодо недійсності договору оренди землі та зазначено, що у даній справі не можуть розглядатись позовні вимоги, які заявлені до юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження у справі про банкрутство.

06.07.2023 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано, представником відповідача 1 заперечено проти задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 і третя особа участі своїх представників в засіданні суду не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи. Третя особа будь-яких пояснень щодо позову або відзиву не подавала.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, суд встановив такі обставини, що є предметом доказування.

03.06.2004 між Кіровоградською міською радою (орендодавець) і ТОВ "Будекспорт" (орендар) укладено договір оренди землі № 166, відповідно до якого на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 03.02.2004 № 771 в оренду ТОВ "Будекспорт" передано земельну ділянку загальною площею 0,021 для розміщення кафе, яка знаходиться на землях комунального підприємства "Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" в м. Кіровограді строком на 25 років (а.с. 21-25).

Договір зареєстровано у Державному реєстрі земель 07.06.2004 № 157.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2014 у справі №912/1792/13, порушеної за позовом Комунального підприємства "Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" до відповідачів Кіровоградської міської ради і ТОВ "Будекспорт", визнано недійсним і скасовано пункт 2 рішення Кіровоградської міської ради від 03.02.2004 № 771 "Про регулювання земельних ділянок" та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 03.06.2004 № 166 між Кіровоградською міською радою і ТОВ "Будекспорт" (а.с. 13-20).

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.02.2014.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.11.2010 порушено провадження у справі № 11/80 про банкрутство ТОВ "Будекспорт".

Постановою господарського суду від 16.10.2012 ТОВ "Будекспорт" визнано банкрутом. Щодо банкрута відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Белашова К.В.

Ухвалою від 29.06.2021 господарський суд призначив ліквідатором ТОВ "Будекспорт" арбітражного керуючого Христенка В.В.

24.12.2015 між ТОВ "Будекспорт" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Белашова Костянтина Вадимовича (продавець) і ТОВ "Будекспорт" (покупець) за результатами проведеного аукціону № 201436 від 02.10.2015 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Кіровоград, проспект Правди, 15-л.

Згідно договору купівлі-продажу зазначено, що предмет договору розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0201 га, яка передана продавцю в користування на підставі договору оренди землі № 166 від 03.06.2004, укладеного з Кіровоградською міською радою та зареєстрованого в Державному реєстрі земель 07.06.2004 № 157. Кадастровий номер земельної ділянки :37:309:0003.

14.01.2022 арбітражний керуючий, ліквідатор Христенко В.В. звернувся до Кропивницької міської ради з листом № 02-01/33/26, в якому повідомив про продаж нерухомого майна ТОВ "Будекспорт" за вищевказаним договором купівлі-продажу та зазначив про відсутність заперечень з приводу заміни орендаря за договором оренди землі від 03.06.2004 № 166 на Корпорацію "ХХІ СТОЛІТТЯ" (а.с. 26-27).

14.01.2022 Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ" подано до Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кропивницької міської ради заяву про внесення змін до договору оренди землі від 03.06.2004 в частині зміни орендаря ТОВ "Будекспорт" на Корпорацію "ХХІ СТОЛІТТЯ" (а.с. 28).

17.05.2022 між Кропивницькою міською радою, ТОВ "Будекспорт" і Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ" укладено додаткову угоду № 22 до Договору оренди землі від 03.06.2004 № 166, відповідно до якої у вказаному договорі оренди землі замінено орендаря на нового орендаря - набувача нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2015 Корпорацію "ХХІ СТОЛІТТЯ" (а.с. 29-30).

На підставі вказаної додаткової угоди № 22 від 17.05.2022 та договору оренди землі № 166 від 03.06.2004 за рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 64370217 від 02.08.2022 зареєстровано інше речове право - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :37:309:0003 за орендарем Корпорація "ХХІ СТОЛІТТЯ" зі строком дії 07.06.2029 (а.с. 31-32).

Згідно даних реєстру, суб`єктом права власності земельної ділянки з кадастровим номером :37:309:0003 є територіальна громада в особі Кропивницької міської ради.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

1. Щодо визнання правочину недійсним.

Земельний кодекс України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125).

Згідно Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону).

За загальним правилом, наведеним в ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 204 Цивільного кодексу України унормовано, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 215 Цивільного кодексу України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3).

У статті 216 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки недійсності правочину, а саме: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина 1).

Отже, до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створювати, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю.

Згідно ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

З матеріалів справи слідує, що за оспорюваною додатковою угодою внесено зміни до договору оренди землі від 03.06.2004, який визнано недійсним за рішенням суду від 17.01.2014 у справі № 912/1792/13.

Дане рішення суду набрало законної сили 02.02.2014, а тому договір оренди землі від 03.06.2004 є недійсним з моменту його вчинення та будь-які права за таким договором на майбутнє припинились.

За вказаних обставин, подальші дії щодо внесення змін до такого договору, у тому числі, в частині зміни сторони договору - орендаря, суперечать правовим наслідкам недійсності договору, які визначені в ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України.

Вказане є підставою для визнання недійсним договору за ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

При цьому, набуття Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ" права власності на нерухоме майно не є достатньою та автоматичною підставою виникнення права оренди на землю у набувача майна, виходячи з такого.

Стаття 120 Земельного кодексу України в редакції на дату набуття Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ" права власності на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 24.12.2015 передбачала, зокрема, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частини 1, 2 ).

Тобто, за наведеною нормою відбувається саме перехід прав на земельну ділянку при наявності вже наявного такого права у попереднього власника нерухомого майна.

При цьому, згідно неодноразових висновків Верховного Суду, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря (постанови Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №917/92/19, від 27.02.2019 у справі № 913/661/17).

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, до якого переходить право оренди, набуває право оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні (постанови Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №914/1925/18, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19).

Чинні положення ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про оренду землі" та ст. 377 Цивільного кодексу України також передбачають перехід, а не виникнення, права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна.

Отже, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Наведеного висновку також дотримується Велика Палата Верховного суду у справі №922/3412/17, постанова від 20.11.2018.

У справі, що розглядається, встановлено, що при укладені договору купівлі-продажу нерухомості від 24.12.2015, попередній власник майна та його продавець ТОВ "Будекспорт" не мало оформлених прав оренди земельної ділянки, на якій таке майно розташовувалось, внаслідок визнання недійсним договору оренди землі на таку земельну ділянку.

У зв`язку з викладеним, до Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" не перейшло право оренди земельною ділянкою, яке не існувало у продавця нерухомого майна, та не виникло нове право оренди при обставинах відсутності його оформлення в установленому законодавством порядку.

Одночасно, суд погоджується з доводами відповідача 1 стосовно принципу єдності земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, який у своїй практиці неодноразово застосовував Верховний Суд.

Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані.

Звідси, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Однак, зазначене не виключає обов`язковості оформлення права користування земельною ділянкою у відповідності до норм законодавства та вказує про помилковість тверджень Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" щодо втручання у його право на мирне володіння майном. Визнання недійсним договору, за яким оформлено перехід прав на земельну ділянку на Корпорацію "ХХІ СТОЛІТТЯ" за відсутності такого права у продавця нерухомого майна, не позбавляє нового власника будівлі, права звернутись до Кропивницької міської ради для оформлення користування земельною ділянкою у відповідності з нормами законодавства.

Натомість, користування земельною ділянкою за оспорюваною угодою з порушенням норм законодавства призводить до порушення прав власника такої земельної ділянки в особі Кропивницької міської ради на належне оформлення права користування на відповідну земельну ділянку.

Так, ст. 14 Конституції України закріплює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до обох відповідачів в частині визнання недійсною додаткової угоди № 22 від 17.05.2022 до договору оренди землі від 03.06.2004 № 116 та наявність підстав для визнання такої угоди недійсної як такої, що суперечить нормам законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, та що порушує права і інтереси власника такої земельної ділянки в особі Кропивницької міської ради.

2. Щодо скасування рішення державного реєстратора.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-ІV), згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Частиною першою ст. 5 Закону № 1952-ІV встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Як передбачено ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-ІV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку, зокрема: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Тобто, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є, у тому числі, судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. При цьому, наслідком такого скасування є припинення відповідних прав.

На підставі викладеного та оскільки документи, які було подано для державної реєстрації права оренди за Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ", визнано недійсними (договір оренди № 166 від 03.06.2004 та додаткова угода № 22 від 17.05.2022), суд вважає наявними підстави для скасування рішення державного адміністратора про реєстрацію права оренди.

Разом з цим, позивач відповідно до позовної вимоги просить скасувати рішення державного реєстратора індексний номер: 040 від 28.07.2022 про реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :37:309:0003, площею: 0,0201 га). Тоді як, згідно Інформації з Державного реєстру речовим прав, долученої до матеріалів справи, підставою для внесення запису про реєстрацію права оренди є рішення державного реєстратора індексний номер 64370217 від 02.08.2022, а зазначений позивачем номер 040 від 28.07.2022 є реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки та датою реєстрації права власності на земельну ділянку (а.с. 31-32). Окрім того, рішення державного реєстратора за індексним номером 64370217 від 02.08.2022 стосується як реєстрації права оренди за Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ", так і реєстрації права власності на земельну ділянку за територіальною громадою.

За вказаних обставин, позовні вимоги до Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" в частині скасування рішення державного реєстратора підлягають частковому задоволенню лише щодо реєстрації права оренди земельної ділянки. У задоволенні позову в іншій частині скасування рішення державного реєстратора суд відмовляє.

Стосовно тверджень відповідачів про необхідність розгляду даної справи в межах справи № 11/80 про банкрутство ТОВ "Будекспорт" суд зазначає таке.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц.

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано (постанова Великої Палати від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20).

Предметом розгляду у даній справі є вимоги, які пов`язанні з набуттям права оренди Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ". Такі вимоги не мають жодного впливу на майновий інтерес банкрута ТОВ "Будекспорт" та не впливають на формування його ліквідаційної маси, оскільки договір оренди, за яким земельна ділянка передавалась в оренду ТОВ "Будекспорт" визнано недійсним за рішенням суду у справі № 912/912/1792/13 від 17.01.2014.

З огляду на викладене, суд не вбачає обов`язковості розгляду даного спору виключно в межах справи про банкрутство.

Судові витрати.

Згідно загальних правил, наведених в ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно, частиною 9 наведеної норми передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як встановлено матеріалами справи, підставою виникнення спору стали обставини передачі права оренди на земельну ділянку Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" за договором оренди, який визнано недійсним за рішенням суду ще у 2014 році.

При цьому, сторона позивача - Кропивницька міська рада та сторона відповідача 2 ТОВ "Будекспрт", були обізнані щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 03.06.2004 №166, оскільки являлись учасниками справи № 912/1792/13.

Не дивлячись на вказане та будучи обізнаними щодо недійсності договору за рішенням суду, вказаними учасниками було укладено додаткову угоду № 22 від 17.05.2022 з Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ".

Поряд з цим, Корпорація "ХХІ СТОЛІТТЯ" не мала відомостей щодо недійсності договору оренди землі від 03.06.2004, що, зокрема, слідує зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.2015. У вказаному договорі купівлі-продажу зазначено, що предмет купівлі розташований на земельній ділянці, яка перебуває в оренді ТОВ "Будекспорт" за договором оренди № 166 від 03.06.2004.

З викладеного, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій позивача Кропивницької міської ради та відповідача 2 ТОВ "Будекспорт", з підстав чого суд покладає судовий збір на вказаних осіб, а саме:

за позовною вимогою про визнання недійсною додаткової угоди, яка заявлена позивачем до Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" та до ТОВ "Будекспорт" - в рівних частинах на Кропивницьку міську раду та на ТОВ "Будекспорт";

за позовною вимогою про скасування рішення державного реєстратора, яка заявлена до Корпорації "ХХІ СТОЛІТТЯ" - на Кропивницьку міську раду.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсною додаткову угоду №22 від 17.05.2022 до договору оренди землі від 03.06.2004 №166 від 17.05.2022, укладеною між Кропивницькою міською радою (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022, ідентифікаційний код 26241020) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будекспорт" (вул. Віктора Чміленка, 72, кв. 14, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 24144324) і Корпорацією "XXI Століття" (вул. Євгена Тельнова, 28, м. Кропивницький, 25030, ідентифікаційний код 31919835).

Скасувати рішення державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фільштейн Оксани Іванівни (вул. Архітектора Паученка, 41/26, 2, м. Кропивницький, 25006) про реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :37:309:0003, площею: 0,0201 га) за Корпорацією "ХХІ СТОЛІТТЯ".

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будекспорт" (вул. Віктора Чміленка, 72, кв. 14, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 24144324) на користь Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022, ідентифікаційний код 26241020) 1 342,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином завірені копії рішення направити Кропивницькій міській раді електронною поштою: ; Товариству з обмеженою відповідальністю "XXI Століття" електронною поштою: ; ліквідатору ТОВ "Будекспорт", арбітражному керуючому Христенку В.В. електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1; Державному реєстратору департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фільштейн Оксані Іванівні (вул. Архітектора Паученка, 41/26, 2, м. Кропивницький, 25006).

Повне рішення складено 11.07.2023.

Суддя В.В.Тимошевська