ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" липня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/1421/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Рясний В.О., розглянувши справу №916/1421/23

за позовом Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» (03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» (65069, м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1, )

про стягнення 1 750 389,54грн.

Представники:

від позивача: Трегуб О.А. довіреність;

від відповідача: Майко І.І. довіреність;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Банк «Український капітал» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» про стягнення 1 750 389,54грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Банк «Український капітал» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» умов укладеного між сторонами кредитного договору №64кл-20/н від 14.12.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.04.2023р відкрито провадження у справі №916/1421/23, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.05.2023р о 11:45.

У судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2023р., було оголошено протокольно про відкладення в розгляду справи на 07.06.2023р. о 11:20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.05.2023р викликано відповідача у підготовче засідання на 07.06.2023р о 11:20.

07.06.2023р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.06.2023р призначено підготовче засідання на 21.06.2023р о 13:45 та викликано учасників справи у підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2023р закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 12.07.2023р о 11:45 та викликано учасників справи у судове засідання.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, однак в судовому засіданні надав пояснення щодо позовних вимог.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, 14.12.2020р між Акціонерним товариством «Банк «Український капітал» (позивач, Кредитор, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» (відповідач, Позичальник) було укладено кредитний договір №64кл-20/н (далі кредитний договір) відповідно до умов якого Кредитор взяв на себе зобов`язання надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у межах невідновлювальної відкличної кредитної лінії на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використанні, в сумі 1 500 000,00грн, а Позичальник зобов`язувався на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії, можливі проценти за неправомірне користування кредиток штраф, пені та виконувати інші зобов`язання, передбачені Кредитним договором.

Пунктом 1.1.1. кредитного договору передбачено, що під терміном «невідновлювальна відклична кредитна лінія» слід розуміти кредит, який видається частинами (Траншами) в межах ліміту заборгованості. та після повного або часткового повернення якого неможлива повторна видача в межах ліміту. Відкличність кредиту розуміється як право Банку відмовити Позичальнику у видачі і ротових коштів на підставах, передбачених цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору строк користування кредитом встановлюється з дати видачі кредиту до 17:00 за Київським часом « 13» грудня 2023 року включно (київський термін повернення кредиту в повному обсязі), а також було погоджено повернення кредиту (зниження ліміту кредитування).

Згідно п. 2.1, кредитного договору, для обліку кредиту Банком було відкрито Позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Банк «Український капітал».

Пунктами 1.2.,1.3,1.3.1 кредитного договору передбачено, що грошові кошти, які

надаються за рахунок кредиту, використовуються Позичальником для поповнення обігових коштів, фінансування поточної діяльності, для чого надання кредиту надання кредиту здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку або шляхом оплати з позичкового рахунку Позичальника платіжних документів за умови виконання Позичальником умов договору. Надання кредиту здійснюється окремими частинами (траншами) з вільним графіком використання ліміту заборгованості, згідно письмових заяв клієнта наданих оригінально, або за допомогою системи «Клієнт-Банк» шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий в Банку або шляхом оплати з позичкового рахунку Позичальника документів, за умови виконання Позичальником вимог цього договору.

Позивач зазначає, що він свій обов`язок щодо надання кредиту виконав у повному обсязі що підтверджується заявами Позичальника на переказ коштів від 16.12.2020р на суму 1 405 409,31грн та від 18.12.2020р на суму 94 590,69грн, меморіальним ордером №3503358 від 17.12.2020р на суму 1 405 409,31грн, меморіальним ордером № 3518508 від 18.12.2020р на суму 94 590,69грн, випискою по рахунку Позичальника № НОМЕР_2 за період з 14.12.2020р по 29.03.2023р, випискою по рахунку Позичальника № НОМЕР_3 за період з 14.12.2020р по 29.03.2023р, листом ТОВ «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» вих.№28/12-1 від 28.12.2022р. Як зазначає позивач, сторони домовились, що за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти, в розмірі та в строки, обумовлені цим договором, та комісії, в розмірі та в порядку, зазначених у п.5.1 цього договору у відповідності до тарифів Банку (п. 2.6 кредитного договору). Відповідно до п. 2.4. кредитного договору Позичальник зобов`язувався забезпечити наявність та доручив Банку списати комісію у розмірі 15 000,00грн за супроводження кредиту, з поточного рахунку № НОМЕР_4 в АТ «Банк «Український капітал», до отримання грошових коштів (кредиту). Комісія була сплачена Позичальником відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №3474989 від 15.12.2020р на суму 15 000,00 грн. Крім того умовами п. 1.1.3 кредитного договору визначено, що за користування кредитом Банк нараховує, а Позичальник щомісячно сплачує Банку процентну ставку, яка є фіксованою та становить 18% річних, якщо інший розмір не встановлений цим договором. В разі невиконання умов п.4.2.9. та/або п.4.2.10. кредитного договору, встановлюється фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 24% річних, яка діятиме до кінця місяця, в якому буде усунуте порушення. Нарахування процентів за користування кредитом починається з дня надання кредитних коштів та здійснюється щоденно у валюті кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом (п. 2.7. кредитного договору). Згідно п. 2.8. кредитного договору проценти нараховуються методом «факт360», виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом в місяці та 360 днів у році, при цьому враховується перший день і не враховується останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на суму зобов`язань Позичальника (під сумою зобов`язань Позичальника сторони розуміють різницю суми кредитних коштів, що надані Банком Позичальнику за ним договором, та суми кредитних коштів, що повернені Позичальником Банку) пропорційно кількості днів, у продовж яких таке зобов`язання враховувалося Банком на позичковому рахунку Позичальника за умовами кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісяця до 5 числа кожного місяця, що слідує за звітним на рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_5 АТ «Банк «Український капітал». У випадку, якщо день сплати процентів є не робочим днем, Позичальник зобов`язаний сплатити проценти в попередній робочий день місяця, що передує дню сплати процентів. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повернення кредиту, зазначеної в п. 1.1.2. цього договору (п. 2.9 кредитного договору).

Проте, як вказує позивач, Позичальник свого обов`язку щодо повернення кредиту відповідно до погодженого сторонами графіку погашення кредиту не виконував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитним договором. 14.12.2022р Банк надіслав на юридичну адресу ТОВ «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» вимогу (претензію) про погашення простроченої заборгованості вих. №10/1/02-07/2-2127 від 12.12.2022р, яка була повернута за закінченням терміну зберігання. Аналогічну вимогу (претензію) було вручено Позичальнику особисто 14.12.2022р за адресою: 65000, Одеська область, с. Крижанівка, вулиця Паустовського, будинок 33. У відповідь на вказану вимогу (претензію), ТОВ «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» надіслало на адресу Банку лист вих.№28/12-1 від 28.12.2022р з проханням розглянути можливість реструктуризації заборгованості за Кредитним договором. 10.01.2023р Банк направив Позичальнику відповідь №10/1/02-07/2-20 від 10.01.2023р, однак лист повернувся за закінченням терміну зберігання. 27.01.2023р року Банк надіслав на юридичну та фактичну адресу Позичальника вимогу про дострокову сплату заборгованості за кредитом та процентів вих.№10/1/02-07/2-112 від 26.01.2023р з проханням погасити всю заборгованість за кредитним договором 10 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, однак вказані поштові відправлення також повернулися за закінченням терміну зберігання.

Позивач зазначає, що станом на день подання даного позову до суду заборгованість відповідача за кредитним договором складає 1750389,54грн у тому числі 615000,00грн заборгованість за строковим тілом кредиту, 802100,22грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 18061,03грн заборгованість за строковими процентами, 315228,29грн заборгованість за простроченими процентами.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 615000,00грн заборгованості за строковим тілом кредиту, 802100,22грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18061,03грн заборгованості за строковими процентами, 315228,29грн заборгованості за простроченими процентами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14.12.2020р між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №64кл-20/н за яким, з урахуванням змін та додаткових угод позивач зобов`язався надати відповідачу грошові кошти (кредит) у межах невідновлювальної відкличної кредитної лінії на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використанні, в сумі 1500000,00грн, а відповідач зобов`язався на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії, можливі проценти за неправомірне користування кредиток штраф, пені та виконувати інші зобов`язання, передбачені кредитним договором.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 1500000,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: заявами відповідача на переказ коштів від 16.12.2020р на суму 1405409,31грн та від 18.12.2020р на суму 94590,69грн, меморіальним ордером №3503358 від 17.12.2020р на суму 1405409,31грн, меморіальним ордером №3518508 від 18.12.2020р на суму 94590,69грн, випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_2 за період з 14.12.2020р по 29.03.2023р, випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_3 за період з 14.12.2020р по 29.03.2023р, листом відповідача вих.№28/12-1 від 28.12.2022р.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони домовились, що за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти, в розмірі та в строки, обумовлені цим договором, та комісії, в розмірі та в порядку, зазначених у п.5.1 цього договору у відповідності до тарифів Банку (п. 2.6 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору Позичальник зобов`язувався забезпечити наявність та доручив Банку списати комісію у розмірі 15 000,00грн за супроводження кредиту, з поточного рахунку № НОМЕР_4 в АТ «Банк «Український капітал», до отримання грошових коштів (кредиту). Комісія була сплачена Позичальником відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №3474989 від 15.12.2020р на суму 15 000,00грн.

Умовами п. 1.1.3 кредитного договору визначено, що за користування кредитом Банк нараховує, а Позичальник щомісячно сплачує Банку процентну ставку, яка є фіксованою та становить 18% річних, якщо інший розмір не встановлений цим договором. В разі невиконання умов п.4.2.9. та/або п.4.2.10. кредитного договору, встановлюється фіксована

процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 24% річних, яка діятиме до кінця місяця, в якому буде усунуте порушення. Нарахування процентів за користування кредитом починається з дня надання кредитних коштів та здійснюється щоденно у валюті кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом (п. 2.7. кредитного договору).

Згідно п. 2.8. кредитного договору проценти нараховуються методом «факт360», виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом в місяці та 360 днів у році, при цьому враховується перший день і не враховується останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на суму зобов`язань Позичальника (під сумою зобов`язань Позичальника сторони розуміють різницю суми кредитних коштів, що надані Банком Позичальнику за ним договором, та суми кредитних коштів, що повернені Позичальником Банку) пропорційно кількості днів, у продовж яких таке зобов`язання враховувалося Банком на позичковому рахунку Позичальника за умовами кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісяця до 5 числа кожного місяця, що слідує за звітним на рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_5 АТ «Банк «Український капітал». У випадку, якщо день сплати процентів є не робочим днем, Позичальник зобов`язаний сплатити проценти в попередній робочий день місяця, що передує дню сплати процентів. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повернення кредиту, зазначеної в п. 1.1.2. цього договору (п. 2.9 кредитного договору).

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач свого обов`язку щодо повернення кредиту відповідно до погодженого сторонами графіку погашення кредиту не виконував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитним договором.

14.12.2022р позивач надіслав на юридичну адресу відповіача вимогу (претензію) про погашення простроченої заборгованості вих. №10/1/02-07/2-2127 від 12.12.2022р, яка була повернута за закінченням терміну зберігання. Аналогічну вимогу (претензію) було вручено Позичальнику особисто 14.12.2022р за адресою: 65000, Одеська область, с. Крижанівка, вулиця Паустовського, будинок 33.

У відповідь на вказану вимогу (претензію), відповідач надіслав на адресу позивача лист вих.№28/12-1 від 28.12.2022р з проханням розглянути можливість реструктуризації заборгованості за Кредитним договором.

10.01.2023р позивач направив відповідачу відповідь №10/1/02-07/2-20 від 10.01.2023р, однак лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

27.01.2023р року позивач надіслав на юридичну та фактичну адресу відповідача вимогу про дострокову сплату заборгованості за кредитом та процентів вих.№10/1/02-07/2-112 від 26.01.2023р з проханням погасити всю заборгованість за кредитним договором 10 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, однак вказані поштові відправлення також повернулися за закінченням терміну зберігання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надане АТ «Банк «Український капітал» право на дострокове повернення кредиту згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів своєчасного повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 615000,00грн заборгованості за строковим тілом кредиту, 802100,22грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18061,03грн заборгованості за строковими процентами, 315228,29грн заборгованості за простроченими процентами.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Одночасно, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» про стягнення 615000,00грн заборгованості за строковим тілом кредиту, 802100,22грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18061,03грн заборгованості за строковими процентами, 315228,29грн заборгованості за простроченими процентами, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 26255,84грн за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» про стягнення 615000,00грн заборгованості за строковим тілом кредиту, 802100,22грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18061,03грн заборгованості за строковими процентами, 315228,29грн заборгованості за простроченими процента - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» (65069, м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» (03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬКРАНТРАНС» 615000/шістсот п`ятнадцять тисяч/грн 00коп заборгованості за строковим тілом кредиту, 802100/вісімсот дві тисячі сто/грн 22коп заборгованості за простроченим тілом кредиту, 18061/вісімнадцять тисяч шістдесят одна/грн 03коп заборгованості за строковими процентами, 315228/триста п`ятнадцять тисяч двісті двадцять вісім/грн 29коп заборгованості за простроченими процентами, 26255/двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят п`ять/грн 84коп судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 липня 2023 р.

Суддя К.Ф. Погребна