ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2023 Справа № 917/777/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу № 917/777/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал", вул.Ветеринарна, буд. 22, офіс 405, м. Полтава, 36008

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", вул. Небесної Сотні, буд. 9/17, м. Полтава, 36000

про стягнення 812 120,40 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" 812 120,40 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 17.08.2020 року між сторонами Договору № АА/СО/17082020 (основний борг).

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : Копія Договору №АА/С0/І7082020 від 17.08.2020р., Додатку №1,Додатку №2; Копія Додаткової угоди №1 від 31.12.2021р., Додатку №1; Копія Акта звірки станом на 31.12.2022; Копії актів надання послуг, заявок, актів-нарядів, товарно-транспортних накладних за період з 15.11.2021р. по 31.12.2021р. на 86 аркушах; Копія актів надання послуг, заявок, актів -нарядів, товарно-транспортних накладних за період з 02.01.2022р. по 23.02.2022р. на 144 аркушах; Копія протоколу №1 від 27.03.2018; Копія Наказу №2/к від 28.03.2018; Копія витягу з ЄДР ТОВ «АВТОАРСЕНАЛ»; Розрахунок суми судових витрат ТОВ "АВТОАРСЕНАЛ"; Копія договору про надання правової допомоги від 25.04.2023 р. та Копія акту приймання-передачі правової допомоги від 02 травня 2023 року.

09.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву №09/144 від 09.06.2023 (вх № 7312), відповідно до якого зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

12.05.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" про стягнення 812 120,40 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 17.08.2020 року між сторонами Договору № АА/СО/17082020 (основний борг).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2023 року справу № 917/777/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 16.05.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

17.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал" (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (далі - Замовник) було укладено Договір №АА/С0/І7082020 на послуги автомобільною та спеціальною технікою (далі - Договір, т.с. 1, а.с. 10-15).

У договорі сторони, зокрема, узгодили наступне :

- за цим Договором Виконавець надає послуги автомобільним транспортом та/(або) спеціальною технікою (далі по тексту разом або окремо - послуги), (п.1.1. Договору)

- вартість послуг та перелік техніки визначено у Додатку №1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною Договору. У вартість послуг включена вартість паливно-мастильних матеріалів, а також вартість роботи персоналу Виконавця. Вартість послуг може змінюватись пропорційно зміни ціни на паливномастильні матеріали, що повинно бути узгоджено сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору (п. 1.2. - п.1.3. Договору);

- Виконавець організовує надання послуг на підставі заявок, що подаються Замовником, шляхом направлення листа (заявки) з повідомленням про прочитання на електронну пошту Виконавця, за встановленою формою, завіреною підписом уповноваженої особи Замовника. Форма заявки - Додаток №2 до Договору, (п. 2.1. Договору);

- сума Договору складається із вартості усіх наданих Виконавцем згідно даного Договору послуг відповідно до підписаних Сторонами Актів прийому-передачі наданих послуг. Загальна сума Договору не може перевищувати 4 260 000,00 грн. з ПДВ (п. 4.1. Договору з урахуванням змін внесених Додатковою угодою);

- всі розрахунки за Договором проводяться в безготівковій формі в національній валюті України - гривні. Ставки та тарифи за надання послуг наведені в Додатку 1 до даного Договору, (п. 4.2., п. 4.3. Договору);

- оплата вартості послуг здійснюється замовником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та отримання від Виконавця оригіналу рахунку. Датою оплати за товар (роботи/послуги) є дата списання коштів з рахунку Замовника (п.4.7. Договору з урахуванням змін внесених Додатковою угодою);

- Акти прийому-передачі наданих послуг надаються Виконавцем Замовнику в двох оригінальних примірниках. Акт прийому-передачі наданих послуг надається не пізніше 5-ти робочих днів за звітним місяцем або не пізніше 5-ти робочих днів після завершення надання послуг. Замовник у 5-ти денний строк з дати отримання розглядає та підписує наданий Акт прийому-передачі наданих послуг. У випадку наявності розбіжностей при підписанні Акту прийому-передачі наданих послуг Замовник направляє в адресу Виконавця мотивовану відмову від підписання Акту прийому-передачі наданих послуг. В цьому випадку сторони проводять звіряння взаєморозрахунків, за результатами якої підписують акт звіряння взаєморозрахунків (до п. 4.5. Договору);

- у разі непогодження від Замовника, підписаного Замовником одного примірника Акту прийому-передачі наданих послуг або письмової вмотивованої відмови до нього протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання Замовником Акту прийому-передачі наданих послуг, послуги вважаються наданими належним чином, в установлений строк і прийнятими Замовником в обсязі та на умовах, вказаних в Акті прийому-передачі наданих послуг (п. 4.6. Договору)

- цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами й діє до « 31» грудня 2021 року (включно), але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань, які виникли під час дії цього Договору. Цей Договір може бути пролонгований за згодою Сторін на наступний рік шляхом укладення додаткової угоди до Договору (п. 8.1. Договору).

31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" укладено Додаткову угоду №1 до Договору на послуги автотранспортною та спеціальною технікою №АА/С0/І7082020 від 17.08.2020 року (далі - Додаткова угода №1)

Відповідно до п.3 Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 8.1 Договору, та викласти його в наступній редакції: «8.1 Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами й діє до « 31» грудня 2022 року (включно), але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань, які виникли під час дії цього Договору».

На виконання умов Договору Позивач надав, а Відповідач прийняв послуги на суму 812 120,40 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів виконаних робіт, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін, а також копіями товарно-транспортних накладних (т.с. 1, а.с. 21-251).

За даними позивача Відповідач умов Договору щодо оплати отриманих послуг не виконав. З огляду на зазначене у відповідача перед позивачем станом на 16.01.2023 сума основного боргу складає 812 120,40 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 812 120,40 грн заборгованості (основний борг), що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 17.08.2020 року між сторонами Договору № АА/СО/17082020 (основний борг).

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати наданих послуг робочої сили спецконтингенту.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 сі. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір надання послуг.

Ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вищезазначеним Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України не сплатив вартість отриманих послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 812 120,40 грн. Дана обставина відповідачем визнається.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 812 120,40 грн боргу, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 12 181,81 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

За приписами ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

09.06.2023 відповідачем був поданий відзив із заявою про визнання позову, тобто відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті.

В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до статті 130 ГПК України позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 6 090,90 грн. Витрати зі сплати інших 50 % судового збору у розмірі 6 090,90 грн. покладаються на відповідача.

Позивачем також заявлено до стягнення 5 000,00 грн витрат на правову допомогу.

На підтвердження отримання правової (правничої) допомоги позивач надав копії : Договору про надання правової допомоги від 25.04.2023 укладеного між позивачем та ПП "Адвокатське бюро Юрія Сліпченка"; розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної справи; копію платіжної інструкції № 2779 від 02.05.2023, згідно якої позивачем перераховано Адвокату гонорар згідно Договору про надання правової допомоги від 25.04.2023.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена додатковій у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/12876/19 від 15 червня 2022 року.

Крім того, у даній постанові суд дійшов висновку, що поряд з вищевикладеним чинним процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід / Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не надав суду клопотання зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Отже, матеріалами справи підтверджуються понесення Позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

З огляду на надані докази, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є підтверджений матеріалами справи, співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг. Враховуючи вищевикладене та приписи п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у сумі 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (ідентифікаційний код: 38516938; 36000, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 9/17) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал" (Ідентифікаційний код: 42023444; 36008, м. Полтава, вул. Ветеринарна, буд. 22, офіс 405) заборгованість у розмірі 812 120,40 грн, 5 000,00 грн витрат на правову допомогу та 6 090,90 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Автоарсенал" (Ідентифікаційний код: 42023444; 36008, м. Полтава, вул. Ветеринарна, буд. 22, офіс 405) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 090,90 грн, сплачений згідно платіжної інструкції № 2781 від 04.05.2023 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи 917/777/23.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 17.07.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик