ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу в частині вимог
11.05.2023 м. Харків Справа № 905/525/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
ТОВ «Горлівське АТП» звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» основного боргу у розмірі 111 274,51 грн, 3 % річних у розмірі 3 248,52 грн та інфляційних втрат у розмірі 21 117,21 грн.
В обґрунтування заяви ТОВ «Горлівське АТП» посилається на порушення ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» умов договору про надання автотранспортних послуг №1456-ЦК-ДЦ від 01.10.2021 в частині оплати наданих послуг за січень лютий 2022 року.
08.05.2023 Господарським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» на користь ТОВ «Горлівське АТП» основного боргу у розмірі 111 274,51 грн за договором про надання автотранспортних послуг №1456-ЦК-ДЦ від 01.10.2021 та судового збору у розмірі 176,15 грн.
В частині вимог заяви про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Зокрема, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
У договорі про надання автотранспортних послуг №1456-ЦК-ДЦ від 01.10.2021, який укладено між ТОВ «Горлівське АТП» (перевізник, заявник) та ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (замовник, боржник) та на який заявник посилається в обґрунтування своєї вимоги, зокрема, передбачено, що:
- загальна вартість послуг за відповідний місяць вказується в акті здачі приймання наданих послуг (п. 2.4 договору);
- оплата послуг, наданих перевізником у відповідному місяці, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) робочих дні з 30-го календарного дня з дати підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання рахунку від перевізника, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок перевізника, вказаного в діючому договорі. Якщо останній день строку проведення оплати, який передбачений договором, випадає на вихідний, святковий або інший не робочий день, днем закінчення такого строку буде перший робочий за ним день (п. 2.5 договору);
- перевізник зобов`язаний надати замовнику не пізніше 01 (першого) числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, два екземпляри акту здачі-приймання наданих послуг, підписаного зі сторони перевізника. Замовник протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання акту здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний, за відсутності зауважень, прийняти надані послуги шляхом підписання наданого перевізником акту здачі-приймання наданих послуг (п. 3.3 договору).
- замовник зобов`язується прийняти надані перевізником послуги з оформленням акта здачі прийняття наданих послуг (пп.4.3.2 п. 4.3 договору).
З огляду на умови п.п. 2.5, 3.3 договору оплата наданих заявником послуг мала бути здійснена боржником:
- за зобов`язанням січня 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.01.2022) до 09.03.2022 включно (прострочення почалось з 10.03.2022).
З розрахунку 3% річних, який здійснений заявником, вбачається, що їх нараховано таким чином:
- за зобов`язанням січня 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.01.2022) - за період 09.03.2022 01.05.2023 на суму боргу 58 678,97 грн;
- за зобов`язанням лютого 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 24 від 28.02.2022) - за період 22.07.2022 01.05.2023 на суму боргу 52 595,54 грн.
З розрахунку інфляційних втрат, який здійснений заявником, вбачається, що їх нараховано таким чином:
- за зобов`язанням січня 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.01.2022) - за період березень 2022 року - березень 2023 року на суму боргу 58 678,97 грн;
- за зобов`язанням лютого 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 24 від 28.02.2022) - за період серпень 2022 року березень 2023 року на суму боргу 52 595,54 грн.
Тобто заявником безпідставно нараховано:
- 3% річних: за зобов`язанням січня 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 3 від 31.01.2022) за період 09.03.2023; за зобов`язанням лютого 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 24 від 28.02.2022) за період 22.07.2022 17.08.2022.
- інфляційні втрати: за зобов`язанням лютого 2022 року (акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 24 від 28.02.2022) - за період серпень 2022 року.
Згідно з п.8 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності порушення його права.
Разом з тим, повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України).
У випадку встановлення обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження (ч. 2 ст. 12 ГПК України), а тому суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
При цьому, процесуальний закон не передбачає обов`язок суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, оскільки у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить меті та призначенню інституту наказного провадження.
За таких обставин, суд вважає, що у заявника відсутнє право вимоги 3% річних та інфляційних втрат у заявлених розмірах (через їх безпідставне нарахування за вищевказані періоди), що є підставою для відмови у видачі судового наказу в цій частині згідно з п.8 ч.1 ст.152 ГПК України.
Одночасно суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).
У зв`язку із відмовою у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 38,57 грн покладається на заявника. При цьому, зважаючи на подання заяви про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд» та приписи пп. 2-1 п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд виходить з розміру судового збору 214,72 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, який підлягає застосуванню у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі).
Керуючись ст. ст. 129, 151, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» у видачі судового наказу в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» 3 % річних у розмірі 3 248,52 грн та інфляційних втрат у розмірі 21 117,21 грн за договором про надання автотранспортних послуг №1456-ЦК-ДЦ від 01.10.2021.
Ухвала набирає законної сили 11.05.2022 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені гл. 1 розд. IV Господарського процесуального кодексу України.
Повна ухвала складена 11.05.2022.
Суддя Л.В. Ніколаєва