УХВАЛА

м. Київ

04.07.2023Справа № 910/6573/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участі секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та подання справу та подання Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод"

третя особа Національне антикорупційне бюро України

про стягнення 5 440 000, 00 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом до Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод" про стягнення 5 440 000, 00 грн. штрафу за постачання двигунів неналежної якості по договору № 342/3/6/42 від 28.12.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/6573/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019, позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод" на користь Міністерства оборони України 5 168 000,00 грн. штрафу та 77 520,00 грн. судового збору.

12.04.2019 Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 залишено без змін.

09.01.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від Міністерства оборони України надійшла заява про видачу дубліката та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 910/6573/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 заяву Міністерства оборони України про видачу дубліката та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 910/6573/17 задоволено повністю, поновлено Міністерству оборони України пропущений процесуальний строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 до виконання у справі № 910/6573/17, видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 910/6573/17.

14.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" надійшла скарга на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою від 20.03.2023 Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" поновлено пропущений строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначений на 28.03.2023.

14.03.2023 від Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, яка ухвалою суду від 20.03.2023 призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.03.2023.

28.03.2023 від Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу, в якому орган державної виконавчої служби проти скарги заперечував, посилаючись на дотримання державним виконавцем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваних постанов.

Ухвалами суду від 28.03.2023 розгляд заяви Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" відкладено до повернення матеріалів справи з апеляційної інстанції до Господарського суду міста Києва.

06.06.2023 матеріали справи були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 08.06.2023 розгляд заяви Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження та скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" на дії державного виконавця призначено до розгляду на 04.07.23.

04.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" надійшли додаткові пояснення.

Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями статті 340 ГПК Україна визначено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.1 ст. 342 ГПК Україна скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Розглянувши матеріали скарги, наданий відзив на скаргу, подання про заміну сторони виконавчого провадження, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Подана скарга мотивована тим, що постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2023, про арешт коштів боржника від 09.02.2023 та про стягнення виконавчого збору від 09.02.2023 у ВП № 70984167 підлягають скасуванню, оскільки був пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання за яким стягувач є державний орган (Міністерство оборони України), а тому наказ мав бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/6573/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019, позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод" на користь Міністерства оборони України 5 168 000,00 грн. штрафу та 77 520,00 грн. судового збору.

12.04.2019 Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 залишено без змін.

Згідно вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

09.01.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від Міністерства оборони України надійшла заява про видачу дубліката та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 910/6573/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 заяву Міністерства оборони України про видачу дубліката та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 910/6573/17 задоволено повністю, поновлено Міністерству оборони України пропущений процесуальний строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 до виконання у справі № 910/6573/17, видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 910/6573/17.

Вказана ухвала суду від 17.01.2023 в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили з моменту оголошення.

09.02.2023 державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2023, про арешт коштів боржника від 09.02.2023 та про стягнення виконавчого збору від 09.02.2023 у ВП № 70984167.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Права виконавця під час здійснення виконавчого провадження визначені ч. 3 вказаної статті, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 вказаної статті).

Частиною 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Підстави знаття арешту визначені статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи поновлення ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 910/6573/17 та видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2023, про арешт коштів боржника від 09.02.2023 та про стягнення виконавчого збору від 09.02.2023 у ВП № 70984167 є правомірними, а вказані постанови винесені з дотримання вимог чинного законодавства.

За таких обставин, у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слід відмовити.

З приводу подання Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну боржника його правонаступником суд зазначає наступне.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові № 910/2954/17 від 11.03.2021, стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

При розгляді подання про заміну сторони виконавчого провадження судом враховано, що строк пред`явлення виконавчого документа в цій справі до виконання не сплинув.

Судом встановлено, що 15.11.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис №021001057 про припинення Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод", у зв`язку з рішенням про реорганізацію.

Того ж дня до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис №000057367 про проведення державної реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод", яка утворена в результаті перетворення, а також відомості про те, що заявник є правонаступником Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод".

З огляду на викладене, на підставі статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) - Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод" (ідентифікаційний код: 07985602) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (ідентифікаційний код: 07985602).

Керуючись статтями 232-234, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відмовити повністю.

2. Подання Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/6573/17 задовольнити.

3. Замінити сторону виконавчого провадження (боржника) - Державне підприємство "Львівський бронетанковий завод" (Україна, 79031, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, буд. 73; код: 07985602) її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (Україна, 79031, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, буд. 73; код: 07985602) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 910/6573/17.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законодавством України порядку.

Повна ухвала складена 11.07.2023

Суддя О.М. Ярмак