ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" липня 2023 р. Справа № 911/2009/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Уран»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажно-будівельна компанія «Будмонтаж»

прo стягнення 174 710,78 гривень

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Уран» (далі ТОВ «НВП «Уран»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажно-будівельна компанія «Будмонтаж» (далі ТОВ «МБК «Будмонтаж»/відповідач) прo стягнення 174 710,78 гривень, з яких:

- 22 600,78 грн загального боргу за договором оренди станом на 10.06.2020;

- 25 200,00 грн боргу по орендній платі за договором оренди за платежами червня-листопада 2020 року;

- 5 110,00 грн боргу за договором оренди по супутнім платежам липня-грудня 2020 року;

- 121 800,00 грн орендної плати за договором оренди через затримання повернення приміщення за період з 01.01.2021 по 31.05.2023.

Відповідно до змісту вказаної вище позовної заяви ТОВ «НВП «Уран» зазначено, що згідно умов укладеного між сторонами договору оренди нежитлових приміщень №03/15-02-19 від 15.02.2019, що припинив свою дію 31.12.2020, відповідач зобов`язався сплачувати такі платежі:

- орендну плату за 2 місяць 2019 року 1 844,00 грн та за 3-12 місяці по 3 972,00 грн кожного місяця; за 2020 рік по 4 200,00 грн кожного місяця;

- щомісячно 100,00 грн за прибирання місць загального користування, 80,00 грн витрат на утримання будівлі, 40,00 грн на обслуговування гомофонної системи, що разом склало 220 грн;

- щомісячно 10% експлуатаційних витрат по електроенергії, водопостачанню і каналізації, телекомунікаційних послуг, в середньому сума яких становить 150,00 грн в місяць; витрати на опалення та інше, в середньому сума яких становить 360,00 грн в місяць, та загалом сума яких складає 730,00 грн.

Як зауважив позивач, згідно доданої до позову копії підписаного обома сторонами акту звірки взаємних розрахунків на 10.06.2020 за договором оренди заборгованість відповідача склала 22 600,78 грн та в подальшому відповідач не здійснював жодного платежу на виконання своїх зобов`язань за договором оренди.

З огляду на вказане, за доводами позивача, станом на 31.05.2023 за відповідачем рахується та заборгованість:

- 22 600,78 грн загального боргу за договором оренди станом на 10.06.2020;

- 25 200,00 грн боргу по орендній платі за договором оренди за платежами червня-листопада 2020 року (6 платежів по 4 200,00 грн);

- 5 110,00 грн боргу за договором оренди по супутнім платежам липня-грудня 2020 року (7 платежів по 730,00 грн), які і заявлено до стягнення за відповідно поданим позовом.

Крім того, враховуючи неповернення відповідачем орендованих приміщень після припинення дії договору, позивачем заявлено до стягнення 121 800,00 грн орендної плати за договором оренди через затримання повернення приміщення за період з 01.01.2021 по 31.05.2023.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Однак, в порушенням п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява ТОВ «НВП «Уран», не містить обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення 22 600,78 грн загального боргу за договором оренди станом на 10.06.2020, з посиланням на те, з яких сум та частково/повністю неоплачених платежів (місячний орендний платіж та/або супутній платіж/рахунок) складається відповідна сума боргу, а також поясненням того, в рахунок оплати частково/повністю яких платежів (місячний орендний платіж та/або супутній платіж/рахунок) позивачем здійснено зарахування частково сплачених відповідачем коштів.

Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч.1 ст. 73, ч. 4 ст. 74, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В порушення наведених приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява ТОВ «НВП «Уран» не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин:

- часткової сплати відповідачем на рахунок позивача коштів за договором оренди нежитлових приміщень №03/15-02-19 від 15.02.2019;

- несплати відповідачем на рахунок позивача 25 200,00 грн орендних платежів за червень-листопад 2020 року та 5 110,00 грн супутніх платежів за липень-грудень 2020 року;

- формування щомісячно 730,00 грн: експлуатаційних витрат по електроенергії, водопостачанню і каналізації, телекомунікаційних послуг, в середньому сума яких становить 150,00 грн в місяць; витрати на опалення та інше, в середньому сума яких становить 360,00 грн в місяць.

Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу на те, що згідно пунктів 3.4., 3.5. укладеного між сторонами договору оренди нежитлових приміщень №03/15-02-19 від 15.02.2019:

- плата за комунальні та експлуатаційні послуги, послуги телефонного зв`язку та послуги з доступу до мережі інтернет (далі телекомунікаційні послуги), що надаються орендарю, підлягають сплаті/відшкодуванню орендарем орендодавцю або сплачуються орендарем безпосередньо організації, що надає відповідні послуги на умовах, визначених цим договором;

- оплата комунальних, експлуатаційних послуг та інших послуг проводиться орендарем окремо на підставі рахунків орендаря;

- у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що: бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

- приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, зокрема, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

До того ж, з огляду наведених вище недоліків щодо надання доказів на підтвердження викладених у позові обставин, судом враховано, що:

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;

- саме лише небажання позивача або його суб`єктивні міркування про доцільність подання доказів на підтвердження викладених у позові обставин не є підставою від звільнення позивача від обов`язку виконати покладені на нього процесуальні обов`язки передбачені наведеними вище приписами ГПК України;

Підсумовуючи наведене вище та недоліки позовної заяви ТОВ «НВП «Уран», зокрема стосовно необхідності подання обґрунтованого розрахунку та, відповідно, посилання позивача на акт звірки взаємних розрахунків на 10.06.2020 суд звертає увагу позивача на те, що:

- бухгалтерські довідки та/або акти звірки розрахунків є лише технічними (фіксуючими) документами, несуть інформаційний характер, попри те зазначені документи не є первинними обліковими документами, як наслідок можуть бути оцінені судом лише у сукупності з іншими доказами;

- на позивача покладено процесуальний обов`язок з подання обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, тоді як позиція щодо суті спору та реалізації особою права на здійснення нарахувань має бути однозначною та такою, яка б не змушувала суд тлумачити дії та волю сторони з подвійним змістом;

- згідно викладеної у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 позиції господарський суд, з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України, має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Крім того згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" встановлений обов`язок суду перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 10 ст. 174 ГПК України визначено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

За результатом перевірки стану оплати судового збору за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено відсутність відомостей щодо підтвердження зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України за доданою до позовної заяви квитанцією № від 29.06.2023 на суму 2 737,68 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Уран» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Уран» без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням обгрунтованого розрахунку заявлених до стягнення 22 600,78 грн загального боргу за договором оренди станом на 10.06.2020, з посиланням на те, з яких сум та частково/повністю неоплачених платежів (місячний орендний платіж та/або супутній платіж/рахунок) складається відповідна сума боргу, а також поясненням того, в рахунок оплати частково/повністю яких платежів (місячний орендний платіж та/або супутній платіж/рахунок) позивачем здійснено зарахування частково сплачених відповідачем коштів.

- письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини часткової сплати відповідачем на рахунок позивача коштів за договором оренди нежитлових приміщень №03/15-02-19 від 15.02.2019, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини несплати відповідачем на рахунок позивача 25 200,00 грн орендних платежів за червень-листопад 2020 року та 5 110,00 грн супутніх платежів за липень-грудень 2020 року, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини формування щомісячно 730,00 грн: експлуатаційних витрат по електроенергії, водопостачанню і каналізації, телекомунікаційних послуг, в середньому сума яких становить 150,00 грн в місяць; витрат на опалення та інше, в середньому сума яких становить 360,00 грн в місяць, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- доказів зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору за доданим до позовної заяви платіжним дорученням № від 29.06.2023 на суму 2 737,68 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема