ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м.Дніпро Справа № 912/1908/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Чередко А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 (суддя Бестаченко О.Л.)

у справі № 912/1908/22

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін", с.Мошорине, Знам`янського району, Кіровоградської області

до відповідача: Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, с.Суботці Кропивницького району Кіровоградської області

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м.Кропивницький

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін", яка містить вимоги до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 07.09.2009 (зареєстрованого у Знам`янському міськрайонному відділі "Кіровоградської регіональної філії центру державного земельного кадастру" від 07.09.2009 року за № 9) в редакції, викладеній позивачем у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням Селянським (фермерським) господарством "Сєвєрянін" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у справі № 912/1908/22 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом неправильно надано правову кваліфікацію правовідносинам, які склалися в процесі поновлення договору, оскільки суд не в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення судом незаконного та необгрунтованого рішення. Позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, як до органу, який мав на час звернення право розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності, із листом-повідомленням у якому просив поновити договір оренди землі у відповідності до ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». До листа-повідомлення було додано копію договору оренди землі, три проекти додаткової угоди до договору оренди, копія витягу з ДЗК, копія витягу з ЄДР юридичної особи СФГ «СЄВЄРЯНІН». Проте ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у встановлений місячний строк не узгоджував з позивачем (при необхідності) істотні умови, не прийняв рішення про поновлення Договору, не уклав додаткової угоди про поновлення Договору оренди, лише повідомив заявника про наявність не законних та не обґрунтованих заперечень щодо поновлення Договору та надіслав лист не зрозумілого правового змісту. Після закінчення строку дії Договору оренди землі від 07.10.2009 року, орендар СФГ «СЄВЄРЯНІН» продовжує користуватися об`єктом оренди, продовжує належно виконувати свої обов`язки за договором (сплата орендної плати, використання земельної ділянки за цільовим призначенням). Після закінчення строку дії договору оренди землі (07.10.2009), позивач неодноразово звертався до Мошоринської сільської ради та до Суботцівської сільської ради, які в силу вимог Закону з 01.01.2019 були розпорядником земельної ділянки яка перебуває в користуванні у позивача, з обґрунтованою заявою щодо укладання додаткової угоди до договору оренди землі у відповідності до ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» з проханням вчинити дії передбачені ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та укласти, без прийняття рішення про поновлення договору оренди, додаткову угоду з СФГ «СЄВЄРЯНІН» про поновлення договору оренди землі від 07.10.2009 на той самий строк та на тих самих умовах, що передбачені в договорі. Проте станом на день подання позовної заяви так і не повідомлено позивача про розгляд заяв про укладення додаткової угоди до договору оренди, не виконуються (нехтуються) вимоги як ч.1-5 так і вимоги ч. 6 ст. статті 33 Закону України "Про оренду землі". Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що ні Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ні Мошоринська сільська рада, як орендодавець з 01.01.2019, протягом місяця не повідомили орендаря про наявність заперечень та своє рішення, а також зволікають в укладанні додаткової угоди в порядку ч. 6 ст. 33 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у справі № 912/1908/22 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн., докази надіслання копії апеляційної скарги на адресу інших учасників справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку та докази, що підтверджують, викладені в клопотанні обставини.

Апелянтом усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у справі № 912/1908/22. Розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін на 29.06.2023 о 11 год. 30 хв.

Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вимогою яку містить позов у справі №912/1908/22 є визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 07.09.2009 року (зареєстрованого у Знам`янському міськрайонному відділі «Кіровоградської регіональної філії центру державного земельного кадастру» від 07.09.2009 року за №29) в редакції викладеній позивачем СФГ «Сєвєрянін». Разом з тим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2022 у справі №912/847/20 позовні вимоги першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури задоволено, скасовано державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9051. площею 9.4962 га, що здійснена Реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції, на підставі додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 26.06.2018, укладеної між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та СФГ «Сєвєрянін», про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 6589292, припинивши речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9051. площею 9.4962 га; зобов`язано СФГ «Сєвєрянін» повернути в комунальну власність Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9051. площею 9.4962 га, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, шляхом складання акту приймання-передачі. Приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що додаткова угода від 26.06.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру та СФГ Сєвєрянін» про поновлення договору оренди землі від 26.06.2018 не підписувалася зі сторони Головного управління Держгеокадастру, а тому договір оренди землі є припиненим з 07.09.2019, що є підставою про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9051 та повернення її законному власнику. Вказане рішення у справі №912/847/20 залишено без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022, апеляційну скаргу СФГ «Сєвєрянін» залишено без задоволення. Постановою державного виконавця Знам`янського відділення державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Пісарєва О.М. від 09.12.2022 закінчено виконавче провадження №6957696. На виконання наказу №912/847/21, виданого 25.07.2022 Господарським судом Кіровоградської області, сторонами виконавчого провадження було підписано акт приймання-передачі від 09.12.2022, згідно якого СФГ «Сєвєрянін» передало, а Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області прийняла вищезазначену земельну ділянку, про що сторони поставили підписи у вказаному акті. Рішеннями судів у справі №912/847/21 були встановлені обставини, які мають преюдиційне значення під час розгляду справи №912/1908/22 та не підлягають повторному доведенню, а саме: додаткова угода від 26.06.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру та СФГ «Сєвєрянін» про поновлення договору оренди землі від 26.08.2018 не підписувалася зі сторони Головного управління Держгеокадастру (правочин є таким, то не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли), а тому Договір оренди землі є припиненим з 07.09.2019, що стало підставою для скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:9051 та повернення її законному власнику. Тобто станом на 25.05.2023 договірні відносини між СФГ «СЄВЄРЯНІН» та Мошоринською сільською радою, правонаступником якої є Суботцівська сільська рада Кропивиицького району Кіровоградської області, стосовно земельної ділянки загальною площею 9.4962 га з кадастровим номером :02:000:9051 припинено.

В судове засідання, призначене на 29.06.2023 представники сторін та третьої особи не з`явилися були належним чином повідомлені про час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Велика Палата Верховного Суду в свої постанові від 28.10.2021 у справі №11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі №910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинні створюватися в зайвий раз передумови для порушення процесуальних строків розгляду справи.

Враховуючи те, що суд визнав необов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання, зважаючи на необхідність дотримання процесуальних строків, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 07.09.2009 між Знам`янською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством (орендар) укладено Договір оренди землі, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка заходиться на території Мошоринської сільської ради. Підставою для укладання даного Договору є розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 12 жовтня 2007 року № 485-р та від 09 грудня 2008 року № 572-р.

Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,50 га, у тому числі: рілля - 9,50 гектарів із земель запасу Мошоринської сільської ради із кадастровим номером: :02:000:9051.

Договір укладено на 5 (п`ять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Згідно п.37 Договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Договір оренди землі зареєстрований у Знам`янському міськрайонному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" від 07.09.2009 за № 29.

Звертаючись з позовною заявою позивач зазначає, що після закінчення строку договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою. З метою реалізації свого права на поновлення договору оренди землі від 07.09.2009 в порядку визначеному ч. 1-5 та ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово звертався до відповідача з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки. Разом з цим, відповідач зволікає з відповіддю на заяву щодо поновлення договору оренди землі та щодо укладення додаткової угоди до Договору та не надає згоди на поновлення такого Договору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у справі №912/1908/22 в задоволенні позову відмовлено повністю. Приймаючи вказане рішення господарський суд зазначив, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2022 у справі № 912/847/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022 було скасовано державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:9051, площею 9,4962 га, що здійснена Реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, на підставі додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 26.06.2018, укладеної між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Селянським (фермерським) господарством "Сєвєрянін", про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 6589291, припинивши речове право - права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:9051, площею 9,4962 га. Зобов`язано Селянське (фермерське) господарство "Сєвєрянін" повернути в комунальну власність Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку загальною площею 9,4962 га з кадастровим номером: :02:000:9051, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, шляхом складання акту приймання - передачі. Рішенням у справі № 912/847/21 було встановлено, що додаткова угода від 26.06.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру та Селянським (фермерським) господарством "Сєвєрянін" про поновлення Договору оренди землі від 07.09.2009 не підписувалася зі сторони Головного управління Держгеокадастру (правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли), а тому договір оренди землі є припиненим з 07.09.2019. Враховуючи факт визнання припиненим з 07.09.2019 Договору оренди земельної ділянки від 07.09.2009 в судовому порядку, господарський суд дійшов висновку, що права та охоронювані інтереси позивача щодо укладення додаткової угоди до Договору не порушені. Окрім того суд першої інстанції послався на наявність в матеріалах справи копії акта приймання-передачі земельної ділянки від 09.12.2022, в якому зафіксовано, що на виконання наказу №912/847/21, виданого 25.07.2022 Господарським судом Кіровоградської області, боржник передав, а стягувач прийняв земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9051. Акт підписаний представниками Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін", Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, а також державним виконавцем.

Щодо викладених обставин колегія зазначає наступне.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). При цьому Законом України "Про оренду землі" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

За змістом статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами першою третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Колегія суддів зазначає, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від яких Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19. При цьому, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Базуючись на зазначених вище позиціях Верховного Суду та узагальнюючи їх, Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 дійшов висновку, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином:

- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проєкт договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі";

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проєкт містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

При цьому якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 "Про оренду землі", то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що в п. 8 Договору оренди землі від 07.09.2009 сторони погодили, що договір укладено на 5 (п`ять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п.43 Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди землі зареєстрований у Знам`янському міськрайонному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" від 07.09.2009 за № 29.

В матеріалах справи наявні заяви позивача, які були зареєстровані ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 16.11.2016, 14.02.2017, 28.03.2017, в яких СФГ «Сєвєрянін» просило внести зміни до існуючого Договору оренди від 07.09.2009 шляхом укладення додаткової угоди та продовжити строк дії договору. Окрім того позивачем надано заяву від 14.04.2020, яка подавалася до Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 07.09.2009 та заяву від 08.11.2022 до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про укладення додаткової угоди.

Сторонами у справі не заперечується, що з урахуванням звернень позивача строк дії договору продовжувався. Зокрема згідно листа-узгодження істотних умов договору Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомляло, що договір оренди землі, зареєстрований 07.09.2009 за №29, з урахуванням додаткової угоди від 06.08.2014 №6589291, дійсний до 06.08.2019.

Колегія зазначає, що рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2022 у справі №912/847/21 за позовом: Керівника Знам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін" (далі - СФГ "Сєвєрянін") про скасування державної реєстрації іншого речового права та зобов`язання повернути земельну ділянку позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Скасовано державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9051, площею 9,4962 га, що здійснена Реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, на підставі додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 26.06.2018, укладеної між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та СФГ "Сєвєрянін", про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 6589291, припинивши речове право - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9051, площею 9,4962 га. Зобов`язано Селянське (фермерське) господарство "Сєвєрянін" повернути в комунальну власність Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку загальною площею 9,4962 га з кадастровим номером :02:000:9051, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, шляхом складання акту приймання - передачі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022 апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін" на рішення залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2022 у справі №912/847/21залишити без змін.

Отже рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2022 у справі №912/847/21 не скасовано та набрало законної сили.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України. Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Рішенням у справі №912/847/21 судом, у тому числі, було встановлено, що Додатковою угодою № 1 від 31.07.2014 Договір оренди землі від 07.09.2009 було поновлено на 5 років, тобто до 07.09.2019. Згідно листа №27-11-0.63-8244/2-19 від 04.09.2019 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило про заперечення в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого від 07.09.2019 за №29 площею 9,50 га, що розташована на території Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. В ході розгляду справи, з урахування висновку експерта та наданих в матеріали справи доказів, судом було встановлено факт, непідписання додаткової угоди від 26.06.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру та СФГ "Сєвєрянін" про поновлення договору оренди землі від 26.06.2018 зі сторони Головного управління Держгеокадастру (тобто правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли), з огляду на що договір оренди землі є припиненим з 07.09.2019. З урахуванням вказаних обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9051, площею 9,4962 га, що здійснена Реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, на підставі додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 26.06.2018, укладеної між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та СФГ "Сєвєрянін", про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 6589291, припинивши речове право - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9051, площею 9,4962 га. Також підлягає задоволенню вимога прокурора про повернення земельної ділянки загальною площею 9,4962 га з кадастровим номером :02:000:9051, як похідна від основної вимоги про скасування державної реєстрації. На виконання вказаного рішення судом 25.07.2022 було видано відповідний наказ.

Колегія звертає увагу, що в матеріали справи №912/1908/22 надано Постанову про закінчення виконавчого провадження №69576963 від 09.12.2022, з якої вбачається, що на виконання наказу господарського суду Кіровоградської області у справі №912/847/21 від 25.07.2022, СФГ «Сєвєрянін» та Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки загальною площею 9,4962 га з кадастровим номером :02:000:9051, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Відповідно до вимог частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що договір оренди припинено, земельну ділянку повернуто за актом приймання-передачі, що унеможливлює продовження терміну дії договору оренди та укладення додаткової угоди до договору в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи, що договір оренди припинив свою дію, земельну ділянку повернуто Суботцівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської, колегія вважає висновок господарського суду Кіровоградської області про відмову в задоволенні позовних вимог правильним та обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги, що станом на час розгляду справи орендодавцями не розглядалися заяви позивача про укладення додаткових угод до договору оренди та не повідомляли апелянта про результати розгляду таких заяв колегія зазначає, що Велика Палата Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20) і № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20 зазначала, що порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону про оренду землі. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови).

Проте з матеріалів справи вбачається що відповідачем у даній справі у відповідь на звернення позивача від 07.11.2022 про укладення додаткової угоди до договору оренди, листом від 05.12.2022 вих №03-20/3438 зазначено про проведення виконавчих дій та виклик виконавцем сторін виконавчого провадження на 09.12.2022 для складання акту приймання-передачі земельної спірної ділянки загальною площею 9,4962 га з кадастровим номером :02:000:9051, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Окрім того відповідачем повідомлено позивача про припинення договірних відносин між СФГ «Северянін» та Суботцівською сільською радою, а також роз`яснено позивачу про порядок передачі земельних ділянок в оренду в порядку ст. 134 Земельного кодексу України.

Окрім того в матеріалах справи наявні заперечення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, згідно яких останнє повідомило, що не вбачає підстав для продовження терміну дії зазначеного договору.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Враховуючи викладені обставини, наявність в матеріалах справи заперечень орендодавця щодо продовження строку дії договору, доводи апелянта про нерозгляд його звернень щодо продовження строку дії договору оренди землі є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Окрім того нормами ч.9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте доказів оскарження будь-яких дій орендодавця щодо зволікання з укладенням додаткових угод позивачем в матеріали справи не надано.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Сєвєрянін" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у справі №912/1908/22 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2023 у справі №912/1908/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Селянське (фермерське) господарство "Сєвєрянін".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 11.07.2023

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Л.А.Коваль