РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2023Справа № 910/4457/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Трейд-Сервіс" про стягнення 1 681 790,37 грн,

за участю представників:

позивача: Ярошенка Д.В.;

відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Трейд-Сервіс" (далі - Підприємство) 1 681 790,37 грн, з яких: 1 021 919,26 грн - основний борг, 131 849,04 грн - інфляційні втрати, 17 062,44 грн - три проценти річних, 510 959,63 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договорами суборенди від 1 жовтня 2018 року: № В7094 та № В7094/к.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 березня 2023 року відкрито провадження в справі № 910/4457/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 квітня 2023 року.

27 квітня 2023 року в підготовчому засіданні суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25 травня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 8 червня 2023 року.

8 червня 2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 6 липня 2023 року.

У судовому засіданні 6 липня 2023 року представник Товариства підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначені засідання не забезпечив, заяв по суті спору не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року між Підприємством та Товариством було укладено договір суборенди № В7094 (первинний договір), відповідно до умов якого останнє зобов`язалося передати у строкове, платне користування приміщення, площею 181,18 кв.м (лот В7094), що розташоване на 2 поверсі торгового центру за адресою: місто Київ, вулиця Берковецька, будинок 6Д, а Підприємство - прийняти його в строкове користування, сплачувати обумовлені цією угодою платежі та виконувати інші її умови (пункти 1.9., 1.12., 2.1. договору та пункт 4. додатку № 1).

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до пункту 3.2. договору строк суборенди складає 35 місяців 29 днів (пункт 7 додатку № 1). Строк суборенди починає обчислюватися з моменту передачі Товариством Підприємству приміщення в орендне користування відповідно до умов цієї угоди або в день, коли Підприємство зобов`язане прийняти приміщення. Строк суборенди достроково закінчується в тому випадку, якщо договір суборенди достроково припинить свою дію у відповідності з його положеннями або законодавством України.

За змістом пункту 10.1. даного правочину з моменту передачі Підприємству приміщення, останнє зобов`язане сплачувати на користь Товариства орендну плату та інші платежі, які передбачені цим договором.

У пункті 10.2. договору сторони погодили, що орендна плата складається з таких частин: основна орендна плата, експлуатаційна орендна плата, маркетингова орендна плата, плата з обороту. Підприємство сплачує окремими платежами кожну із частин орендної плати (окремо основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату, плату з обороту).

У пункті 13.1. договору встановлено, що Підприємство зобов`язалося сплачувати Товариству основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату щомісячно різними платежами до 15 числа відповідного місяця, який передує оплачуваному (пункт 15 додатку № 1).

Пунктом 13.3. договору передбачено, що орендна плата має сплачуватися на рахунок Товариства незалежно від направлення останнім відповідного рахунка. Товариство направляє рахунки на здійснення відповідних платежів Підприємству лише для зручності.

Підприємство зобов`язане сплачувати орендну плату починаючи з дати початку строку суборенди (пункт 13.5. цього правочину).

За умовами пункту 13.6. договору на суму орендної плати та інші платежі, пов`язані з орендою приміщення, додатково нараховується сума податку на додану вартість, якщо інше прямо не передбачено законодавством України.

У пункті 8 додатку № 1 до договору сторони погодили ставку основної орендної плати, а саме: з 1-го по 12-й місяці оренди - 563,29 грн, що еквівалентно 20,00 дол. США згідно з офіційним курсом на дату укладання договору (без ПДВ); з 13-го по 18-й місяці оренди - 704,11 грн, що еквівалентно 25,00 дол. США згідно з офіційним курсом на дату укладання договору (без ПДВ); з 19-го місяця суборенди до закінчення строку суборенди - 844,93 грн, що еквівалентно 30,00 дол. США згідно з офіційним курсом на дату укладання договору (без ПДВ).

Відповідно до пункту 17.1. договору Підприємство компенсує Товариству вартість комунальних послуг, що споживаються в приміщенні, без додаткових нарахувань на користь останнього. Підприємство зобов`язане компенсувати Товариству витрати, які останнє несе на комунальні послуги, які споживаються у зв`язку з експлуатацією торгового центру та площ загального користування, а також земельної ділянки, які розподіляються між всіма орендарями/суборендарями торгового центру пропорційно площі приміщення до загальної площі торгового центру на підставі рахунків та даних (показників), наданих власником.

Згідно з пунктом 17.6. договору плата за комунальні послуги вноситься Підприємством щомісяця до 10 числа наступного місяця за оплачуваний місяць (попередній) на підставі рахунку Товариства, який надається протягом п`яти робочих днів з початку наступного місяця (пункт 17 додатку № 1). Товариство виставляє рахунки на сплату комунальних послуг у наступному місяці за оплачуваний.

У пункті 28.1. договору сторони погодили, що на вимогу Товариства Підприємство зобов`язане щомісячно підписувати акти приймання-передачі послуг щодо оренди приміщення. Якщо протягом 5 календарних днів з дати отримання актів Підприємство не підпише їх та не надасть обґрунтовані заперечення проти підписання актів, останні вважаються підписаними, а послуги - прийнятими Підприємством. Незалежно від підписання таких актів, факт сплати будь-яких платежів Підприємством у поточному місяці свідчить про використання ним приміщення.

За умовами пункту 29.1. договору всі повідомлення та кореспонденція складаються письмово і вважаються належним чином направленими й доставленими одній із сторін, якщо вони передаються рекомендованим листом з повідомленням про доставку, або надаються особисто за місцезнаходженням сторони чи її фактичною адресою, вказаною в цьому договорі. Сторони домовились, що Товариство має право передавати листи й інші повідомлення для Підприємства безпосередньо в приміщенні під підпис будь-кого з працівників, які знаходяться у ньому. З огляду на вказане, сторони домовились, що всі працівники Підприємства в магазині є його уповноваженими особами на приймання повідомлень від Товариства під підпис такої особи в отриманні повідомлення.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, державної реєстрації (якщо така реєстрація вимагається відповідно до законодавства України) та діє до закінчення строку суборенди (пункт 3.1. вказаного правочину).

31 жовтня 2018 року між Підприємством та Товариством було укладено договір суборенди № В7094/к, відповідно до умов якого останнє зобов`язалося передати у строкове, платне користування приміщення, площею 181,18 кв.м (лот В7094), що розташоване на 2 поверсі торгового центру за адресою: місто Київ, вулиця Берковецька, будинок 6Д, а Підприємство - прийняти його в строкове користування, сплачувати обумовлені цією угодою платежі та виконувати інші її умови (пункти 1.9., 1.12., 2.1. договору та пункт 4. додатку № 1).

Відповідно пункту 3.1. зазначеного правочину сторони погодились, що права і обов?язки за ним виникають виключно у випадку настання відкладальної умови - припинення у зв?язку із закінченням строку дії укладеного між ними первинного договору суборенди від 31 жовтня 2018 № В7094. Зобов?язання фінансового характеру (у тому числі й ті, що стосуються сплати Підприємством будь-яких платежів, штрафних санкцій, відшкодування шкоди, збитків) припиняються з моменту їх належного виконання, незалежно від припинення дії договору суборенди (у тому числі дострокового).

Строк суборенди складає 24 місяці (пункт 7 додатку № 1). Строк суборенди починає обчислюватися з передачі Товариством Підприємству приміщення в орендне користування відповідно до умов цієї угоди або в день, коли Підприємство зобов`язане прийняти приміщення. Строк суборенди достроково закінчується в тому випадку, якщо договір суборенди достроково припинить свою дію у відповідності з його положеннями або законодавства України (пункт 3.2. договору).

За змістом пункту 10.1. даного правочину з моменту передачі Підприємству приміщення, останнє зобов`язане сплачувати на користь Товариства орендну плату та інші платежі, які передбачені цим договором.

У пункті 10.2. договору сторони погодили, що орендна плата складається з таких частин: основна орендна плата, експлуатаційна орендна плата, маркетингова орендна плата, плата з обороту. Підприємство сплачує окремими платежами кожну із частин орендної плати (окремо основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату, плату з обороту).

У пункті 13.1. цього договору встановлено, що Підприємство зобов`язалося сплачувати Товариству основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату щомісячно різними платежами до 15 числа відповідного місяця, який передує оплачуваному (пункт 15 додатку № 1).

Пунктом 13.3. договору передбачено, що орендна плата має сплачуватися на рахунок Товариства незалежно від направлення останнім відповідного рахунка. Товариство направляє рахунки на здійснення відповідних платежів Підприємству лише для зручності.

Підприємство зобов`язане сплачувати орендну плату починаючи з дати початку строку суборенди (пункт 13.5. цього правочину).

За умовами пункту 13.6. договору на суму орендної плати та інші платежі, пов`язані з орендою приміщення, додатково нараховується сума податку на додану вартість, якщо інше прямо не передбачено законодавством України.

У пункті 8 додатку № 1 до договору сторони погодили ставку основної орендної плати, а саме: 931,69 грн, що еквівалентно 33,08 дол. США згідно з офіційним курсом на дату укладання договору (без ПДВ).

Відповідно до пункту 17.1. договору Підприємство компенсує Товариству вартість комунальних послуг, що споживаються в приміщенні, без додаткових нарахувань на користь останнього. Підприємство зобов`язане компенсувати Товариству витрати, які останнє несе на комунальні послуги, які споживаються у зв`язку з експлуатацією торгового центру та площ загального користування, а також земельної ділянки, які розподіляються між всіма орендарями/суборендарями торгового центру пропорційно площі приміщення до загальної площі торгового центру на підставі рахунків та даних (показників), наданих власником.

Згідно з пунктом 17.6. договору плата за комунальні послуги вноситься Підприємством щомісяця до 10 числа наступного місяця за оплачуваний місяць (попередній) на підставі рахунку Товариства, який надається протягом п`яти робочих днів з початку наступного місяця (пункт 17 додатку № 1). Товариство виставляє рахунки на сплату комунальних послуг в наступному місяці за оплачуваний.

У пункті 23.1. договору сторони погодили, що на вимогу Товариства Підприємство зобов`язане щомісячно підписувати акти приймання-передачі послуг щодо оренди приміщення. Якщо протягом 5 календарних днів з дати отримання актів Підприємство не підпише їх та не надасть обґрунтовані заперечення проти підписання актів, останні вважаються підписаними, а послуги - прийнятими Підприємством. Незалежно від підписання таких актів, факт сплати будь-яких платежів Підприємством у поточному місяці свідчить про використання ним приміщення.

За умовами пункту 24.1. договору всі повідомлення та кореспонденція складаються письмово і вважаються належним чином направленими й доставленими одній із сторін, якщо вони передаються рекомендованим листом з повідомленням про доставку, або надаються особисто за місцезнаходженням сторони чи її фактичною адресою, вказаною в цьому договорі. Сторони домовились, що Товариство має право передавати листи й інші повідомлення для Підприємства безпосередньо в приміщенні під підпис будь-кого з працівників, які знаходяться у ньому. З огляду на вказане, сторони домовились, що всі працівники Підприємства в магазині є його уповноваженими особами на приймання повідомлень від Товариства під підпис такої особи в отриманні повідомлення.

Згідно з пунктом 3.3. договору сторони домовились, що строк його дії та, відповідно, строк суборенди продовжується лише в тому випадку, якщо про це буде укладено додатковий договір. Цей правочин не продовжується автоматично у випадку направлення повідомлення про це від будь-якої зі сторін або ненаправлення повідомлення щодо заперечень проти продовження строку дії договору суборенди.

3 грудня 2021 року між сторонами укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору суборенди від 31 жовтня 2018 № В7094/к, яким цю угоду було доповнено новими положеннями наступного змісту, а саме: пункт 8 додатку № 1 до договору доповнено абзацом, за яким з 1 січня 2022 року до закінчення строку суборенди ставка основної орендної плати становить 422,40 грн, що еквівалентно 15,00 дол. США згідно з офіційним курсом на дату укладання договору (без ПДВ); а також договір доповнено пунктом 13.11., згідно з яким, у разі наявності у Підприємства на день здійснення платежів заборгованості за будь-якими платежами за попередні періоди, Товариство має право зарахувати здійснену оплату в рахунок існуючої заборгованості (повністю або частково).

28 лютого 2022 року між сторонами укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору суборенди від 31 жовтня 2018 № В7094/к, яким, у зв?язку з введенням з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від цієї ж дати № 64/2022, внесено зміни до договору в частині вартості орендної плати, а саме: у період з 1 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року включно орендна плата з розрахунку за один місяць, що включає в себе основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату та маркетингову орендну плату, складає 135 954,65 грн, у тому числі ПДВ, за все приміщення; з 1 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року включно орендна плата з розрахунку за один місяць складає 12 721,01 грн, у тому числі ПДВ, за все приміщення.

На виконання умов вищевказаних договорів за актом приймання-передачі приміщення в суборендне користування від 20 грудня 2018 року позивач передав, а відповідач прийняв частину нерухомого майна - приміщення лоту № В7094, площею 181,18 кв. м, яке розташоване на другому поверсі торгово-розважального комплексу за адресою: місто Київ, вулиця Берковецька, 6Д, - у суборенду з метою ведення в ньому дозволеної господарської діяльності згідно з умовами договору.

Як вбачається із матеріалів справи, у період з листопада 2021 року по грудень 2021 року на підставі актів надання послуг: від 30 листопада 2021 року № ОУ-7 на суму 261 510,14 грн та від 18 грудня 2021 року № ОУ-3 на суму 151 844,59 грн, - позивачем була нарахована Підприємству основна орендна плата, експлуатаційна орендна плата та маркетингова орендна плата за користування орендованим приміщенням за договором від 31 жовтня 2018 року № В7094 на загальну суму 413 354,73 грн. Вказані акти підписані уповноваженими представниками обох сторін без заперечень та зауважень.

Позаяк, Підприємство надані Товариством послуги за вищевказаним договором оплатило не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за договором від 31 жовтня 2018 року № В7094 у розмірі 392 097,14 грн.

Оскільки 18 грудня 2021 року вищевказаний договір припинив свою дію в силу приписів пункту 3.1. договору від 31 жовтня 2018 року № В7094/к, з 19 грудня 2021 року правовідносини сторін регулювалися згідно умовами останнього правочину.

Зокрема, у період з 19 грудня 2021 року по 31 серпня 2022 року відповідно до актів надання послуг: від 31 грудня 2021 року № ОУ-3 на суму 114 681,05 грн, від 31 січня 2022 року № ОУ-8 на суму 162 744,56 грн, від 28 лютого 2022 року № ОУ-0 на суму 135 954,65 грн, від 31 березня 2022 року № ОУ-6 на суму 12 721,01 грн, від 30 квітня 2022 року № ОУ-3 на суму 12 721,01 грн, від 31 травня 2022 року № ОУ-0 на суму 12 721,01 грн, від 30 червня 2022 року № ОУ-2 на суму 12 721,01 грн, від 31 липня 2022 року № ОУ-8 на суму 12 721,01 грн та від 31 серпня 2022 року № ОУ-4 на суму 12 721,01 грн, - позивачем була нарахована Підприємству орендна плата за користування орендованим приміщенням за договором від 31 жовтня 2018 року № В7094/к на загальну суму 489 706,32 грн, а також 140 115,80 грн компенсації комунальних послуг за період з 19 грудня 2021 року по 31 серпня 2022 року згідно актів надання послуг: від 31 грудня 2021 року № ОУ-1 на суму 3 395,20 грн, від 31 січня 2022 року № ОУ-7 на суму 46 495,73 грн, від 28 лютого 2022 року № ОУ-7 на суму 34 365,98 грн, № ОУ-4 на суму 2 561,35 грн та № ОУ-5 на суму 669,72 грн, від 31 березня 2022 року № ОУ-1 на суму 3 482,41 грн, від 30 квітня 2022 року № ОУ-0 на суму 2 503,80 грн, від 31 травня 2022 року № ОУ-4 на суму 14 098,67 грн, від 30 червня 2022 року № ОУ-1 на суму 8 761,30 грн, від 31 липня 2022 року № ОУ-7 на суму 10 761,65 грн та від 31 серпня 2022 року № ОУ-3 на суму 13 019,99 грн. Вищезазначені акти з рахунками-фактурами за вказаний період були отримані відповідачем нарочно, про що свідчать витяги з реєстру вручення актів наданих послуг та рахунків-фактур, надані позивачем.

Однак, відповідач своїх зобов`язань із внесення орендної плати за користування об`єктом оренди, а також з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за період з 19 грудня 2021 року по 31 серпня 2022 року за договором від 31 жовтня 2018 року № В7094/к не виконав.

31 серпня 2022 року між сторонами було укладено договір про розірвання договору суборенди від 31 жовтня 2018 року № В7094/к, відповідно до пунктів 1, 2 якого сторони дійшли взаємної згоди про розірвання (припинення) вищевказаного договору, у зв`язку з чим, як вбачається із наявного в матеріалах справи акту приймання-повернення приміщення з суборендного користування від 31 серпня 2022 року, відповідач передав, а позивач - прийняв вищевказане приміщення з суборендного користування.

Зі змісту зазначеної угоди від 31 серпня 2022 року також вбачається, що Товариство визнало наявну у нього станом на 31 серпня 2022 року заборгованість за договором суборенди від 31 жовтня 2018 року № В7094/к зі сплати орендних платежів та компенсації комунальних послуг у загальному розмірі 629 822,12 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (частина 3 статті 774 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зважаючи на те, що сума основного боргу Підприємства зі сплати орендної плати та відшкодування комунальних платежів за договорами від 31 жовтня 2018 року № В7094 та № В7094/к, яка складає 1 021 919,26 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Товариством, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо оплати визначених цими договорами платежів, позивач також просив суд стягнути з відповідача 17 062,44 грн трьох процентів річних та 131 849,04 грн інфляційних втрат, з яких: 11 730,52 грн - три проценти річних та 37 732,22 грн - інфляційні втрати, нараховані на суму боргу в розмірі 392 097,14 грн у період з 1 грудня 2021 року по 11 грудня 2022 року (договір суборенди від 31 жовтня 2018 року № В7094); 5 331,92 грн - три проценти річних та 32 616,17 грн - інфляційні втрати, нараховані на суму боргу в розмірі 629 822,12 грн у період з 1 вересня 2022 року по 12 грудня 2022 року (договір суборенди від 31 жовтня 2018 року № В7094/к).

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений Товариством до стягнення розмір трьох процентів річних є арифметично вірним та відповідає вимогам чинного законодавства, а заявлений розмір інфляційних втрат не перевищує розраховану судом суму вказаної компенсаційної виплати, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 314 911,06 грн штрафу за несвоєчасне виконання покладених на нього зобов`язань за договором суборенди від 31 жовтня 2018 року № В7094/к.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 20.6. договору суборенди від 31 жовтня 2018 року № В7094 у разі, якщо Підприємство прострочить сплату Товариству будь-яких платежів, то суборендар сплачує на користь суборендодавця штрафні санкції у розмірі, визначеному в додатку № 1 до цього договору.

За пунктом 34 додатку № 1 до вищевказаного договору, якщо Підприємство прострочить сплату Товариству будь-яких платежів більш ніж на 3 календарні дні - договірні штрафні санкції складають 10% від суми прострочення; у випадку прострочення більш ніж на 5 календарних днів - договірні штрафні санкції складають 25% від суми прострочення; у випадку прострочення більш ніж на 10 календарних днів - договірні штрафні санкції складають 50% від суми прострочення.

Оскільки заявлений Товариством до стягнення розмір штрафу є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позов у частині стягнення з Підприємства вказаної штрафної санкції також підлягає задоволенню.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Трейд-Сервіс" (04071, місто Київ, вулиця Оболонська, будинок 47; ідентифікаційний код 36336094) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег" (01601, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 2, літера А; ідентифікаційний код 31569627) 1 681 790 (один мільйон шістсот вісімдесят одну тисячу сімсот дев`яносто) грн 37 коп. та 25 226 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 86 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 17 липня 2023 року.

Суддя Є.В. Павленко