ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2031/23

Суддя Господарського суду Київської області Бабкіна В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТВК Гроссліфт № 030723-1 від 03.07.2023 р. (вх. № 1758/23 від 04.07.2023 р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» заборгованості за договором оренди обладнання № 111022 від 11.10.2022 р. у розмірі 120140,00 грн.,

Без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТВК Гроссліфт звернулося до Господарського суду Київської області із заявою № 030723-1 від 03.07.2023 р. (вх. № 1758/23 від 04.07.2023 р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» заборгованості за договором оренди обладнання № 111022 від 11.10.2022 р. у розмірі 120140,00 грн.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру. Отже, виходячи з наведеного, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У порушення вказаних норм, у заяві № 030723-1 від 03.07.2023 р. (вх. № 1758/23 від 04.07.2023 р.) про видачу судового наказу адресу боржника зазначено як: 08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Остромирська, буд. № 34, в той час як згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» є: 08289, Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Остромирська, буд. 34.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу за вказаною вище заявою.

За приписами ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, п. 2 ч. 2 ст. 150, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Гроссліфт (02099, м. Київ, вул. Зрощувальна, буд. 15-Б, оф. 30) у видачі за заявою № 030723-1 від 03.07.2023 р. (вх. № 1758/23 від 04.07.2023 р.) судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» заборгованості за договором оренди обладнання № 111022 від 11.10.2022 р. у розмірі 120140,00 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.07.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна