ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/473/23

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у відкритому судовому засіданні,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешл Майнінг Солюшнз", код ЄДРПОУ - 42193403, 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, офіс 613-57,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-центр-2021", код ЄДРПОУ - 42550202, 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 57,

про: стягнення коштів,

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

Представники, що з`явились у судове засідання:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

в с т а н о в и в:

ТОВ "Спешл Майнінг Солюшнз" звернулось до суду з позовними вимогами до ТОВ "Промінь-центр-2021" щодо стягнення на його користь основного боргу у сумі 1 511 316,00 грн. за договором №16/07 від 16.07.2020 року.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 29.05.2023 у справі №907/473/23 залишено позовну заяву ТОВ Спешл Майнінг Солюшнз - без руху. Постановлено позивачу протягом 10 календарних днів з моменту вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 27.06.2023 і встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 26.06.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції

27.06.2023 постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження. Призначено судовий розгляд справи по суті на 06.07.2023 року.

В судове засідання ніхто з представників сторін не з`явився. Суд розглянув справу за наявними матеріалами і вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

І. Суть спору за позицією Позивача.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2020 між сторонами було укладено договір №16/07.

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець за завданням замовника зобов`язується на свій ризик своїми засобами і матеріалами організувати та здійснити діагностику та ремонтні роботи турбогенератора Т-20-2УЗ, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити результати робіт на умовах, в порядку та в строки, встановлені договором.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що загальна вартість договору відповідно договірної ціни складає 1 511 316,00 грн.

Згідно п. 4.1. договору, строк виконання робіт - 30.09.2020 року.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що здавання-приймання виконаних робіт оформляється актами приймання - передачі виконаних робіт, підписаними двома сторонами, які подаються виконавцнм замовніку в 2 примірниках.

Відповідно до п. 9.1. договору, він набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін договору та діє до 31.12.2020 року. Припинення дії договору не звільняє сторін від виконання ними зобов`язань по договору.

30.07.2020 замовником (позивачем) було перераховано виконавцю (відповідач) 1 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №43.

11.08.2020 замовником (позивачем) було перераховано виконавцю (відповідач) 511 316.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №80.

Однак, за твердженням позивача виконавець не виконав обумовлені в договорі роботи.

Позивач вказує, що пунктом 6.3. договору передбачено, якщо виконавець не приступив до виконання робіт понад 2 календарні дні з причин, які не залежали від замовника, останній має право в односторонньому порядку розірвати договір та вимагати від виконавця сплати штрафної санкції, передбаченої п. 6.2. договору, а у випадку якщо замовником було перераховано попередню оплату - вимагати також її повернення з урахуванням індексу інфляції та сплатою штрафної санкції у розмірі 30: від загальної ціни договору.

Через невиконання умов договору, позивачем була направлена відповідачу претензія з додатками про сплату боргу від 01.05.2023, яка була залишена без відповіді.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 1 511 316,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 669.74 грн.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 57.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 07.06.2023 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи. Дане поштове відправлення було повернуто на адресу суду 15.06.2023 з вказаною причиною повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується відповідними документами, які міститься в матеріалах справи (а. с. 43 - 45).

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, то відповідач вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини встановлені судом при розгляді даної справи.

3.1. 16.07.2020 між ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ та позивачем був підписаний договір №16/07 (а. с. 6 - 9) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець за завданням замовника зобов`язується на свій ризик своїми силами, засобами і матеріалами організувати та здійснити діагностику та ремонтні роботи турбогенератора Т-20-2УЗ, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити результати робіт на умовах, в порядку та в строки, встановлені договором.

Загальна вартість договору складає 1 511 316.00 грн. з ПДВ (п. 2.1. договору).

Всі платежі за договором здійснюються замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок виконавця (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.3.1. договору, замовник до початку робіт здійснює попередню оплату виконавцю в розмірі 100% вартості робіт, а саме 1 511 316.00 грн. з ПДВ.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що строк виконання робіт - 30.09.2020.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що здавання-приймання виконаних робіт оформляється актами приймання - передачі виконаних робіт, підписаними двома сторонами, які подаються виконавцнм замовніку в 2 примірниках.

Згідно п. 4.3. договору, замовник зобов`язується прийняти роботи, виконані виконавцем згідно кожного окремого додатку до договору, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання від виконавця акту та підписати акт і направити один примірник виконавцю або в той же строк направити виконавцю письмову мотивовану відмову від приймання робіт.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що виконавець зобов`язаний виконати роботи якісно та у строк, згідно умов договору.

Згідно умов п. 5.2.1. договору, замовник зобов`язаний прийняти та оплатити роботи, виконані виконавцем відповідно до договору. В разі виявлення допущених у роботах відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них виконавцеві.

За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством та умовами цього договору (п. 6.1. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору, він набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін договору та діє до 31.12.2020 року. Припинення дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань по ньому.

Додатком №1 до договору (а. с. 8) передбачено, що, загальна ціна договору з ПДВ складає 1 511 316.00 грн.

Платіжним дорученням №43 від 30.07.2020 підтверджується здійснення перерахунку позивачем на користь ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ 1 000 000.00 грн. за договором №16/07 від 16.07.2020 (а. с. 10).

Платіжним дорученням №80 від 11.08.2020 підтверджується здійснення перерахунку позивачем на користь ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ 511 316.00 грн. за договором №16/07 від 16.07.2020 (а. с. 11).

Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 11.05.2023 (а. с. 19 - 23) підтверджується, що проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу 29.06.2021, а саме зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого) з ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ на ТОВ ПРОМІНЬ - ЦЕНТР - 2021.

01.05.2023 позивачем була направлена відповідачу претензія №01/05-1 від 01.05.2023 про сплату боргу у сумі 1 511 316.00 грн. (а. с. 12 - 14) у зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо виконання робіт, передбачених договором.

Обґрунтованим розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем станом на 16.05.2023 (а. с. 24) підтверджується наявність суми заборгованості позивача відповідача перед позивачем у розмірі 1 511 316.00 грн.

3.2. Норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 1212. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

3. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

3.3. Висновки суду та норми права, які підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що 16.07.2020 між ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ та позивачем був підписаний договір №16/07 (а. с. 6 - 9) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець за завданням замовника зобов`язується на свій ризик своїми силами, засобами і матеріалами організувати та здійснити діагностику та ремонтні роботи турбогенератора Т-20-2УЗ, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити результати робіт на умовах, в порядку та в строки, встановлені договором.

Загальна вартість договору складає 1 511 316.00 грн. з ПДВ (п. 2.1. договору).

Всі платежі за договором здійснюються замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок виконавця (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.3.1. договору, замовник до початку робіт здійснює попередню оплату виконавцю в розмірі 100% вартості робіт, а саме 1 511 316.00 грн. з ПДВ.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що строк виконання робіт - 30.09.2020.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що здавання-приймання виконаних робіт оформляється актами приймання - передачі виконаних робіт, підписаними двома сторонами, які подаються виконавцнм замовніку в 2 примірниках.

Платіжним дорученням №43 від 30.07.2020 підтверджується здійснення перерахунку позивачем на користь ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ 1 000 000.00 грн. за договором №16/07 від 16.07.2020 (а. с. 10).

Платіжним дорученням №80 від 11.08.2020 підтверджується здійснення перерахунку позивачем на користь ТОВ ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ 511 316.00 грн. за договором №16/07 від 16.07.2020 (а. с. 11).

Відтак, належними і допустимими доказами підтверджується виконання позивачем своїх обов`язків за договором та перерахування на користь відповідача суму вартості договору у розмірі 1 511 316.00 грн. з ПДВ.

За твердженням позивача, відповідачем не виконані роботи за договором. Відповідач заяв по суті справи до суду не подав, відтак належними і допустимими доказами не підтвердив виконання робіт, передбачених договором. Сторонами не долучено до матеріалів справи, на виконання п. 4.2. договору, актів приймання - передачі виконаних робіт, які б підтверджували виконання відповідачем на користь позивача робіт на суму 1 511 316.00 грн. з ПДВ.

Відтак, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем робіт на користь позивача на загальну суму 1 511 316.00 грн. з ПДВ та необхідність стягнення таких коштів з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦКУ, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст. 1212 ЦКУ, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, суд дійшов висновку, що кошти у розмірі 1 511 316.00 грн. є безпідставно набуті ним. Відповідач, як виконавець за договором не надав відповідні послуги на вказану суму.

Відповідач заяв по суті справи до суду не подав, відтак не заперечив здійснення позивачем на його користь передоплати у розмірі 1 511 316.00 грн., хоча був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі і необхідність подання зав по суті справи. Таким чином, відповідач мав повернути позивачу безпідставно набуте ним майно без жодної юридичної на це підстави.

Таким чином, суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 1 511 316.00 грн.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №1098 від 12.04.2023 (а. с. 4) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Судові витрати слід покласти на відповідача згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-центр-2021", код ЄДРПОУ - 42550202, 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 57, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешл Майнінг Солюшнз", код ЄДРПОУ - 42193403, 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, офіс 613-57, грошові кошти основного боргу у розмірі 1 511 316,00 грн. (один мільйон п`ятсот одинадцять тисяч триста шістнадцять гривень 00 копійок).

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-центр-2021", код ЄДРПОУ - 42550202, 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Володимирська, буд. 57, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешл Майнінг Солюшнз", код ЄДРПОУ - 42193403, 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, офіс 613-57, сплачений судовий збір у розмірі 22 669,00 грн. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Повний текст рішення складено 13.07.2023 року.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Суддя П.Д. Пригуза