РІШЕННЯ

10 липня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/569/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д (адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС ТРЕЙД», 46002, Тернопільська обл., м.Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30; 2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС», 46002, Тернопільська обл., м.Тернопіль, вул. Промислова,буд.30

про стягнення солідарно заборгованості у сумі 2 558 088грн 60коп., з яких 1 160536грн 27коп.- заборгованості за кредитом, 1077620грн 75коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 7759грн 57коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011 та 312 172,01грн штрафу.

За участі представників:

Позивача: адвокат Гнатишак Олег Володимирович, довіреність №1901-К-Н-О від 26.07.2022 (чинна до 20.07.2025), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001602 від 30.07.2019

Відповідача 1: адвокат Гонта Микола Степанович, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВО №1049410 від 08.03.2023 (договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються)

Відповідача 2: адвокат Осів Павло Володимирович, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВО №1028081 від 13.12.2021 (договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ТР №000295 від 24.05.2018

Відповідача 3: адвокат Гонта Микола Степанович, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВО №1049410 від 08.03.2023 (договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються)

1. Суть та рух справи.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою (вх. №629 від 30.08.2021) до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС ТРЕЙД», 46002, Тернопільська обл., м.Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30; 2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС», 46002, Тернопільська обл., м.Тернопіль, вул. Промислова,буд.30 про стягнення солідарно заборгованості у сумі 2 245 916грн 59коп., з яких 1 160 536грн 27коп.- заборгованості за кредитом, 1 077 620грн 75коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 7759грн 57коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011.

У відповідності до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 головуючим у справі №921/569/21 визначено суддю Гевка В.Л.

Ухвалою суду від 06.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.09.2021.

Ухвалами суду, в порядку статті 183 ГПК України, неодноразово відкладалось підготовче засідання та продовжувався розгляд підготовчого провадження.

У судовому засіданні 06.04.2023, судом продовжено строк підготовчого провадження до 01.05.2023, закрито підготовче провадження з 02.05.2023 та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.05.2023 о 10 год 00 хв., яке в порядку частини 5 статті 216 ГПК України, неодноразово відкладалось з підстав, зазначених в ухвалах суду, востаннє на 04.07.2023.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 проти позовних вимог заперечив так як вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 2 проти позовних вимог заперечив,з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача 3 проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у письмових письмових поясненнях, просив в задоволенні позову відмовити.

Судом, у судовому засіданні 10.07.2023, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалено скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. Аргументи позивача у позові.

Позивач зазначив, що між Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС ТРЕЙД», (надалі позичальник) та Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (надалі банк) укладено Кредитний договір № 200/34 (надалі кредитний договір), за умовами якого Відповідачу 1 було надано кредит у розмірі 1 000 000,00грн в обмін на зобов`язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, та інших платежів, які передбачені умовами договору.

В порушення відповідних умов Договору та приписів законодавства Відповідач 1 не повернув кредитні кошти у передбачений Договором термін, не сплатив відсотки та винагороду.

Умовами договору , сторони узгодили, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, позичальник виплачує Позивачу за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у %) річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Враховуючи викладене, заборгованість Позичальника за Договором станом на 08.07.2021 року становить 3592167,92грн та складається з:

1 160 536,27грн заборгованість за кредитом;

1 077 620,75грн заборгованість по процентам;

7 759,57грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011.

Позивач зазначив, що 12.02.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (далі Відповідач 2) було укладено договір поруки № 2008/34 предметом якого є надання поруки Відповідачем 2 за виконання зобов`язання Відповідачем 1, які випливають з Договору (п.1.1. Договору поруки).

12.08.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус» (далі Відповідач 3) було укладено договір поруки № 2008/34, предметом якого є надання поруки Відповідачем 3 за виконання зобов`язань Відповідача 1, які випливають з Договору (п.1.1. Договору).

За таких обставин Позивач вважає за необхідне захистити свої права та інтереси шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за договором.

23.03.2023 позивач зернувся, до суду, із заявою про збільшення позовних вимог, у якій зазначив, що відповідно до п.А3 розділу «А.Істотні умови кредитування» кредитного договору « 2008/34 від 12.08.2008 (у редакції Додаткового договору №1 від 21.03.2013), згідно зі статтями 212,651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених в Графіку погашення кредиту (додато» 1 до цього Договору) понад 30 днів:

1) датою погашення заборгованості є 31-й день;

2) вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день). Рахується простроченою;

3) Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 312 172,01грн.

З матеріалів справи вбачається, що Позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору (зі змінами) та допустив порушення взятих на себе зобов`язань, передбачених Графіком погашення кредиту.

Згідно з пунктом 5.7 кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 (у редакції Додаткового договору № 1 від 21.03.2013), терміни позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Відповідно, позивач вважає за доцільне збільшити позовні вимоги на суму штрафу, передбаченого п.А3 розділу «А. Істотні умови кредитування» Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 (у редакції Додаткового договору №1 від 21.03.2013) у розмірі 312 172,01грн, який просить стягнути солідарно з Відповідачів1,2,3.

2.2. Аргументи відповідача 1.

Представник ТОВ «Тотус Трейд» проти позову заперечує та вважає, що наявні підстави для застосування строків позовної давності до вимог АТ КБ «Приватбанк» до ТОВ Тотус Трейд», ОконськогоС.С., ТОВ «Тотус» про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальні сумі 2245916,59грн, з яких: 1160536,27 грн заборгованість за кредитом; 1077620,75грн заборгованість за процентами за користування кредитом; 7759.57грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011.

Вважає, що сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто підстави зміни строку виконання основного зобов`язання.

Відповідно до умов Кредитного договору у редакції від 21.03.2013 та фактичних платежів позичальника повернення кредиту настав дострокового 22 жовтня 2014 року.

Право на позов щодо стягнення суми заборгованості по кредиту (в т.ч. і дострокового стягнення) виникло у Позивача саме з жовтня 2014 року і відповідно саме з даної дати починає перебіг строку позовної давності.

Отже, у разі зміни кредитора на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника.

Таким чином, право на позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором (в т.ч. і дострокового стягнення) виникло у Позивача саме з 22 жовтня 2014 року і відповідно саме з даної дати починає перебіг сроку позовної давності, що відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України є початком перебігу позовної давності вимог Позивача до Відповідача.

Позивач, звернувся з позовом лише у серпні 2021 роук, тобто з пропуском 3-річного строку позовної давності.

З огляду на наведене, просить застосувати позовну давність у справі № 921/569/21.

2.3. Аргументи відповідач 2.

ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву (вх.№ 10147 від 13.12.2021) проти позову заперечив, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, Договір поруки припинився внаслідок внесення змін 21.03.2013 до Кредитного договору, яким збільшилась відповідальність ОСОБА_1 , як Поручителя, а саме Додатком № 1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008, внесено зміни, які збільшують: ліміт кредитування з 1000 000,00грн до 1 321 116,49грн розмір процентної ставки з 16,5% річних на 19% річних, а також змінюється кінцевий термін повернення кредиту з 08.08.2013 на 19.03.2023.

Пунктом А3 розділу А. »Істотні умови кредитування» додаткового договору передбачено, що згідно статей 212, 651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту(Додаток 1 до Цього договору) понад 30 днів:

1. Датою погашення заборгованості є 31-й день.

2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту(32-й день), рахується простроченою.

Пунктом 1.2 Додаткового договору передбачено, що термін повернення кредиту зазначений у п.П.3 цього Договору.

Відповідач 2 вважає, що з огляду на зміст зазначених пунктів Додаткового договору сторони домовилися про обов`язкову зміну строку виконання зобов`язань за цим кредитним договором у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником умов договору щодо повернення кредиту та інших обов`язкових платежів більше ніж 30 календарних днів.

Також наголосив, що, що не можуть бути взяті до уваги положення пункту 12 Договору поруки згідно якого сторони прийшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом 5 (п`яти) років.

Вказаним пунктом сторони не встановили, що порука припиняється зі спливом 5 років з дня настання строку повернення кредиту, а передбачили позовну давність для звернення до суду за захистом порушеного права або законного інтересу в межах 5 років.

2.4. Аргументи відповідача 3.

ТОВ «Тотус» проти позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» заперечує, вважає, що порука ТОВ «Тотус» за договором поруки від 11.02.2011 припинена, оскільки договором від 21.03.2013 про внесення змін № 1 до Договору поруки № 2008/34 від 12.08.2008 внесено зміни до договору поруки від 12.08.2008, а не до договору поруки від 11.02.2011 року.

Також вважає, що Банк мав заявити вимоги до поручителя про виконання основного зобов`язання за Кредитним договором протягом шести місяців починаючи з 20-го числа кожного місяця, у якому позичальником не було сплачено щомісячного платежу та нараховано процентів, та з 08 серпня 2013 року(кінцева дата повернення кредиту), а саме до 08.02.2014.

Однак, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання по Кредитному договору, Позивач не пред`явив до Поручителя (ТОВ «Тотус») вимог щодо виконання останніми взятих на себе зобов`язань відповідно до Договору поруки.

На переконання Відповідача 1, Банк враховуючи, що починаючи з 09.02.2014 обов`язок поручителя ТОВ «Тотус» відсутній повністю у зв`язку з його припиненням в силу закону (статті 229,598 ЦК України), то підстав для покладення відповідальності на ТОВ «Тотус» за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед кредиторм немає.

Відтак, з 9 лютого 2014 року обов`язок поручителя ТОВ «Тотус» відсутній повністю у зв`язку з його припиненням в силу закону (статті 559, 558 ЦК України), що є підставою для відмови у задоволенні позову до нього.

Крім цього вважає, що внаслідок внесення змін 21.03.2013 до Кредитного договору, збільшилась відповідальність ТОВ «Тотус», як поручителя, оскільки Додатком №1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 (а також за наявності Додатковою угодою/договором до Кредитного договору), внесено зміни, які збільшують: ліміт кредитування з 1000 000,00грн до 1 321 116,49грн; розмір процентної ставки з 16,5% річних на 19% річних, а також змінюється кінцевий термін повернення кредиту з 08.08.2013 по 19.03.2023.

3. Фактичні обставини, встановлені судом. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи. Висновки суду із посиланням на норми закону.

Розглянувши матеріали справи, доводи позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

12.08.2008 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд» було укладено кредитний договір № 2008/34 (надалі Договір) за умовами якого Банк при наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі передбаченої п. А.1 з лімітом і на цілі, зазначені в п.А.2, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п.2.1.2 договору, обмін та зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів , винагороди, в обумовлені договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні відносини.

Як передбачено пунктом А.1. договору, вид кредиту поновлювальна кредитна лінія.

А.2. Ліміт даного кредитного договору: 1000000,00 (один мільйон) гривень на наступні цілі: купівля сировини для виготовлення меблевої фурнітури і на сплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п.2.1.5, 2.2.12 цього договору.

А.2.1. Ліміт кредитування на конкретну дату (далі за текстом договору «поточний ліміт») визначається сумою кредитних коштів, що у цю дату може знаходитися в користуванні Позичальника. Поточний ліміт не може перевищувати загального ліміту кредитної лінії, зазначеного в п. А.2 даного Договору. Зменшення розміру поточного ліміту буде відбуватися за умови виконання Позичальником зобов`язань, передбачених пю2.2.12 даного договору, в дати передбачені додатком № 1 до цього договору. Невиконання зазначеної умови в кожний з моментів, передбачених додатком № 1, виключає збільшення розміру поточного ліміту надалі. Збільшення поточного ліміту може бути відновлено після належного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.12 і корегування.

А.3. Термін повернення кредиту відповідно до Графіка зменшення поточного ліміту (Додаток №1 даного договору).

А.6. За користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 20 (двадцяти) % річних.

А.7. При порушенні Позичальником якого-небудь із зобов`язань щодо погашення кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 56 (п`ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

А.8. Датою сплати процентів є 12-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору, якщо інше не передбачено п 7.3. При несплаті процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.2.3.3).

12.08.2008 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач 2) було укладено договір поруки (далі Договір поруки), предметом якого було надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд» (надалі Боржник) ним своїх обов`язків за кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 року(далі Кредитний договір), згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 1000 000,00(один мільйон) гривень 00 копійок, а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до 8 серпня 2013 року, сплачувати за його користування 20% річних, залежно від строку користування кредитом, та щомісячну комісію в розмірі 42% від суми кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 56(п`ятдесят шість) % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі (пункт 1 договору поруки).

Згідно пункту 2. договору Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагороди штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У випадку невиконання Боржником обов`язків за Кредитним договором. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. 4 Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (п. 11 Договору).

Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється у 5 (п`ять) років.

11.02.2011 між ОСОБА_1 (Поручитель) та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено додаткову № 2 до договору поруки від 12.08.2008 року.

Предметом якого було надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд» (надалі Боржник) ним своїх обов`язків за кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 року(далі Кредитний договір), згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 1000 000,00(один мільйон) гривень 00 копійок, а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до 8 серпня 2013 року, сплачувати за його користування 16,5 % річних, залежно від строку користування кредитом, та щомісячну комісію в розмірі 0.3% від суми кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 46(сорок шість) % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі (пункт 1 додаткової угоди № 2 до договору поруки).

11.02.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус» (Поручитель) та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Кредитор) укладено договір поруки , предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд» (надалі Боржник) ним своїх обов`язків за кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 року (далі Кредитний договір), згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 1000 000,00(один мільйон) гривень 00 копійок, а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до 8 серпня 2013 року, сплачувати за його користування 16,5 % річних, залежно від строку користування кредитом, та щомісячну комісію в розмірі 0.3% від суми кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 46(сорок шість) % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі (пункт 1 договору поруки).

Згідно пункту 2 Договору, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагороди штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У випадку невиконання Боржником обов`язків за Кредитним договором. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. 4 Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (п. 11 Договору).

Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється у 5 (п`ять) років.

21.03.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд» укладено Додатковий договір №1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 року.

Згідно пункту 1 Додаткового договору , сторони погодили, що на дату укладення цього Додаткового Договору заборгованість за кредитом складає 1 535 430,67грн (один мільйон п`ятсот тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять гривень 67 копійок) гривень.

Суму заборгованості в частині за користування кредитом, що зазначена в п.1 цього Додаткового договору №1, з моменту надання кредиту до дати підписання цього Додаткового договору зменшити на 312 172,01(триста дванадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 01 копійка) гривень, а саме: відсотки у розмірі 154 488,13 (сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 13 копійок) гривень, пеня у розмірі 157 683,88 (сто п`ятдесят сім тисяч шістсот вісімдесят три гривні 88 копійок) гривень (пункт 1.2 Додаткового договору).

Внесено зміни та доповнення в Кредитний договір № 2008/34 від 12.08.2008 року, шляхом викладення змісту тексту цього договору в наступній редакції:

А.1. Вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія.

А.2. Ліміт цього кредитного договору: 1 321 166,49 (один мільйон триста двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 49 копійок) гривень, у тому числі: 1 223 258,66 (один мільйон двісті двадцять три тисячі двісті п`ятдесят вісім гривень 66 копійок) гривень для реструктуризації заборгованості за Кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 року, у розмірі 35 744,90( тридцять п`ять тисяч сімсот сорок чотири гривні 90 копійок) гривень на сплату страхових платежів у випадках та у порядку передбачених п.п. 2.1.5. 2.2.12 цього Договору, у розмірі 0,00 (нуль гривень 00 копійок) гривень для сплати за реєстрацію предмета застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п.2.1.1 цього договору за кожним договором застави, у розмірі 62 162,93 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят дві гривні 93 копійки) гривень на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.16, 5.8 цього Договору.

А.3. Згідно зі статями 212,651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток до цього Додаткового договору) понад 30 днів:

1. Датою погашення заборгованості є 31-ий день.

2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою.

3. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 312 172,01 (триста дванадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 01 копійка) гривень.

А.5 Зобов`язання Позичальника забезпечується:

- Договором іпотеки № б/н від 12.08.2008 року;

- Договором поруки № 2008/34 від 12.08.2008 року;

- Договором поруки № 2008/34/DP від 21.03.2013 року.

А.6. За користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 19 (дев`ятнадцять) % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього Договору, Банк збільшує процентну ставку на 5% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього Договору, і дати початку нарахування підвищених процентів.

Дата сплати процентів зазначена у Графіку зменшення поточного ліміту (Додаток №1 цього Договору). У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п.п.2.3.2 цього Договору).

А.7. У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,106 (нуль цілих сто шість тисячних)% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня , наступного за датою, передбаченої повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом не сплачуються.

У випадку порушення позичальником будь-якого зі сплати процентів за користування кредитом, передбаченого п.п. 2.2.2, 4.1,4.2, 4.3 цього Договору, термінів повернення кредиту , передбачених п.п.1.2, 2.2.3. 2.2.16, 2.3 цього Договору винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5,4.4, 4.5, 4.6 цього Договору, Позичальник виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п А.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п.А.7 цього Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні (п.5.1 Додаткового договору).

Згідно пункту 5.4 Додаткового договору, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п.5.1. 5.2, 5.3 цього Договору, здійснюється протягом 12 років, з дня коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане Позичальником.

Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15років.

21.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус» (Поручитель) та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Кредитор) укладено договір про несення змін №1 до договору поруки № 2008/34 від 12.08.2008 року.

За умовами п.п.1.1, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд», юридична адреса: 46002, Тернопільська область, м.Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, (надалі Боржник) ним своїх обов`язків згідно Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 року та договором про внесення змін до нього (далі разом Кредитний договір), згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит наданий у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1 321 166,49 (один мільйон триста двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 49 копійок) гривень, а Боржник зобов`язаний: повернути кредит в строк згідно із Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до Кредитного договору), з кінцевим терміном повернення кредиту 19.03.2023 (дев`ятнадцятого березня дві тисячі двадцять третього року), у відповідності до умов п.п.А.2.1, А.3 Кредитного договору, сплачувати за його користування відсотки у розмірі 19(дев`ятнадцять)% річних у порядку, що зазначений у п.А.7 Кредитного договору , а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі , відшкодувати збитки, у відповідності , порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі. Якщо під час виконання Кредитного договору зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладенні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності (п.п. 1.2 Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (п.п. 4.1 Договору).

Згідно з пунктом 5.1 Договору, сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність. Дійшовши згоди, що до передбачених Договором вимог Кредитора до Поручителя позовна давність встановлюється Сторонами тривалістю 15 (п`ятнадцять) років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконав, надавши відповідачу 1 кредит, що підтверджується банківськими виписками, а також вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач 1 свої зобов`язання по погашенню кредиту у повному обсязі не виконав, грошові кошти згідно умов договору не повернув, внаслідок чого за відповідачем 1 утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1 160 536.27грн

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач 1 неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та враховуючи, що зобов`язання відповідача 1 були забезпечені порукою, просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 2 558 088,60 грн, яка складається з: 1160536,27 грн. - заборгованості за кредитом, 1 077620,75 грн. - заборгованості за процентам за користування кредитом, 7 759,57 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011 та 312 172,01грн - штрафу.

Норми права та висновки суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частин 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

В силу положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно частин. 1, 3 статті 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за кредитом.

Як встановив суд, на підставі умов кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 позивач надав відповідачу 1 кредитні кошти в сумі 1 000 000,00 грн з терміном використання до 08.08.2013 згідно графіку зменшення поточного ліміту.

А.6. За користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 20(двадцять) % річних.

Пунктом А.3 Договору визначено, що термін повернення кредиту відповідно до Графіка зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 даного договору).

Згідно підпункту 6.1 кредитного договору, договір може бути змінений або розірваний з ініціативи однієї зі сторін у встановленому законом і даним договором порядком.

Як вбачається з матеріалів справи 21.03.2013 між позивачем та відповідачем 1 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 2008/34.

Згідно пункту 1 Додаткового договору № 1, на дату укладення цього Договору заборгованість за кредитом складає 1 535 430,67(один мільйон п`ятсот тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять гривень 67 копійок) гривень, а саме:

- Поточна заборгованість за кредитом 220 000грн;

- Поточна заборгованість за відсотками 802,13грн;

- Поточна заборгованість за комісією 600,25грн;

- Прострочена заборгованіть за кредитом - 637500,00грн;

- Прострочена заборгованість за відсотками 470851,66грн;

- Прострочена заборгованість за комісією 47 992,75грн.

Сума заборгованості в частині плати за користування кредитом, що зазначена в пункті 1 цього Додаткового договору №1, з моменту надання кредиту до дати підписання цього Додаткового договору зменшити на 312 172,01грн (три дванадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 01 копійка) гривень, а саме: відсотки в розмірі 154 488,13(сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 13 копійок)гривень, пеня у розмірі 157 683,88 ( сто пятдесят сім тисяч шісток вісімдесят три гривні 88 копійок)гривень(п.1.2 Додаткового договору№1).

Внесено зміни та доповнення в Кредитний договір № 2008/34 від 12.08.2008 року, шляхом викладення змісту тексту цього договору в наступній редакції:

А.1. Вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія.

А.2. Ліміт цього кредитного договору: 1 321 166,49 (один мільйон триста двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 49 копійок) гривень, у тому числі: 1 223 258,66 (один мільйон двісті двадцять три тисячі двісті п`ятдесят вісім гривень 66 копійок) гривень для реструктуризації заборгованості за Кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 року, у розмірі 35 744,90( тридцять п`ять тисяч сімсот сорок чотири гривні 90 копійок) гривень на сплату страхових платежів у випадках та у порядку передбачених п.п. 2.1.5. 2.2.12 цього Договору, у розмірі 0,00 (нуль гривень 00 копійок) гривень для сплати за реєстрацію предмета застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п.2.1.1 цього договору за кожним договором застави, у розмірі 62 162,93 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят дві гривні 93 копійки) гривень на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.16, 5.8 цього Договору.

А.3. Згідно зі статями 212,651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток до цього Додаткового договору) понад 30 днів:

1. Датою погашення заборгованості є 31-ий день.

2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою.

Також сторонами підписа Додаток 3 1 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 , яким сторони погодили погашенн кредиту та сплату процентів за користування кредитом.

Згідно Графіку зменшення поточного ліміту від 21.03.2013, термін погашення з 20.04.2013 по19.03.2023 року, зі сталим щомісячним внеском - 23 113,59грн.

Пунктом А.3., згідно зі статями 212,651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток до цього Додаткового договору) понад 30 днів:

1. Датою погашення заборгованості є 31-ий день.

2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою.

У випадку порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, Банк має право змінити умови Договору - зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування (п.2.3.2 Додаткового договору№ 1).

З огляду на порушення Позичальником обов`язку щодо погашення кредиту, згідно погодженого сторонами графіку, виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1 160 536,27 грн.

Доказів повернення позивачу повної суми наданого кредиту відповідачем суду не надано.

Оскільки відповідач у порушення статтей 525, 526, 527, 530 ЦК України та умов Кредитного договору№ 2008/34 від 12.02.2008 та Додаткового договору № 1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 200/34 від 12.08.2008, взятих на себе зобов`язань не виконав та не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений Кредитним договором строк, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 заборгованості зі сплати кредиту в сумі 1 160 536,27 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за процентами за користування кредитом.

Укладаючи Кредитний договір № 2008/34 від 12.02.2008, сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 20 % річних (п. А.6 Договору Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008).

Відповідно до п. А.8 Договору датою сплати процентів є 12-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору, якщо інше не передбачено п.7.3. При несплаті процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.2.3.2).

Договором № 1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 сторони домовились, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 19 % річних (п. А.6 Додаткового договору № 1 від 21.03.2012).

«А.8. Дата сплати процентів згідно графіку погашеня кредиту (Додаток 1 до цього Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору за користування кредитом у період з списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього Договору.

Згідно з п. 4.2 Договору відповідно до статті 212 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору.

Пунктом А.3., згідно зі статями 212, 651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток до цього Додаткового договору) понад 30 днів:

1. Датою погашення заборгованості є 31-ий день.

2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою.

Додатковою угодою встановлено графік погашення кожного платежу. Суд, враховує, що на час розгляду справи строк погашення усіх платежів настав.

З огляду на порушення Позичальником обов`язку сплати відсотків за користування кредитом , згідно погодженого сторонами графіку, виникла заборгованість за відсотками у розмірі 1 077 620,75 грн..

Оскільки відповідач у порушення умов Кредитного договору№ 2008/34 від 12.02.2008 та Додаткового договору № 1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 200/34 від 12.08.2008, взятих на себе зобов`язань не виконав та не здійснив своєчасне погашення відсотків за користуванні кредитом у передбачений строк, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 1 077 620,75 грн. грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача до відповідача 2 (Поручителя) - ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

У статті 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки від 12.08.2008, відповідно до умов якого у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 12.08.2008 № 200/34, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Разом з тим, оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розділи І та ІІ книги 5 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, в також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто угоди.

Враховуючи характер договору поруки від 12.08.2008, судом встановлено, що його предмет визначено, як надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС ТРЕЙД» зобов`язань за кредитним договором кредит в сумі 1000 000,00(один мільйон) гривень 00 копійок, а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до 8 серпня 2013 року, сплачувати за його користування 16,5 % річних, залежно від строку користування кредитом, та щомісячну комісію в розмірі 0,3% від суми кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 46 (сорок шість) % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі.

21.03.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ Тотус Трейд» укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008, яким збільшено ліміт кредиту з 1 000 000,00грн до 1 321 166,49грн, змінено проценти за користування кредитом з 16,5% річних до 19% річних.

Позивачем на надано, а судом не здобуто доказів, які б підтверджували, що у зв`язку зі зміною зобов`язання за кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладались чи додаткова угода до договору поруки від 12.08.2008 року чи інший договір поруки .

Також, позивачем не надано доказів, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся в належний спосіб про зміну зобов`язання до кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008року.

Згідно статті 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобов`язання, без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності. При цьому для припинення поруки достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. При цьому подальше фактичне виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчить про збереження поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення обсягу відповідальності).

Збільшення факту відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема. шляхом скорочення строку повернення кредиту.

Виходячи наведеного випливає, що Договір поруки припинився через укладенням між сторонами додаткового договору № 1 до кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008року від 21.03.2013.

Яким збільшено ліміт кредиту з 1 000 000,00грн до 1 321 166,49грн, та збільшено відсоткову ставку з 16.5% річних до 19% річних.

Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

За змістом частини першої статті 654 ЦК України, зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Аналогічного за змістом висновку щодо застосування положень частини першої статті 559 ЦК України (у відповідній редакції) дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі №№ 910/13109/18.

Доказів внесення змін до договору поруки від 12.08.2008. щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя у зв`язку зі збільшенням кредитного ліміту з 1000 000,00 до 1 321 166,49 грн. та розмір відсотків з 20% до 19%, як і згоди поручителя на збільшення такого кредитного ліміту матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд встановив, що кредитний ліміт та розмір відсотків за його користування за кредитними зобов`язаннями боржника збільшено без погодження з поручителем, а відтак, дійшов висновку про відсутність правових підстав для солідарного стягнення з боржника та Відповідача 2 спірної суми, оскільки порука за договором поруки від 12.08.2008 є припиненою в силу положень частини першої статті 559 ЦК України (у відповідній редакції).

Щодо вимог позивача до відповідача 3 (Поручителя) - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТУС» про солідарне стягнення заборгованості.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції чинній на час укладення договору) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов`язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору.

Як встановлено судом, 11.02.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус» (Поручитель) та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Кредитор) укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд» (надалі Боржник) ним своїх обов`язків за кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 року (далі Кредитний договір), згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 1 000 000,00(один мільйон) гривень 00 копійок, а Боржник зобов`язався повернути кредит в строк до 8 серпня 2013 року, сплачувати за його користування 16,5 % річних, залежно від строку користування кредитом, та щомісячну комісію в розмірі 0,3% від суми кредиту, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 46 (сорок шість) % річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі (пункт 1 договору поруки).

Згідно пункту 2 Договору, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагороди штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У випадку невиконання Боржником обов`язків за Кредитним договором. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. 4 Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (п. 11 Договору).

В подальшому 21.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус» (Поручитель) та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Кредитор) укладено договір про внесення змін №1 до договору поруки № 2008/34 від 12.08.2008 року.

За умовами п.п.1.1, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Тотус Трейд», юридична адреса: 46002, Тернопільська область, м.Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, (надалі Боржник) ним своїх обов`язків згідно Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 року та договором про внесення змін до нього (далі разом Кредитний договір), згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит наданий у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1 321 166,49 (один мільйон триста двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 49 копійок) гривень, а Боржник зобов`язаний: повернути кредит в строк згідно із Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до Кредитного договору), з кінцевим терміном повернення кредиту 19.03.2023 (дев`ятнадцятого березня дві тисячі двадцять третього року), у відповідності до умов п.п.А.2.1, А.3 Кредитного договору, сплачувати за його користування відсотки у розмірі 19(дев`ятнадцять)% річних у порядку, що зазначений у п.А.7 Кредитного договору, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі , відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі. Якщо під час виконання Кредитного договору зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладенні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено представниками позивача та відповідач 3 в судових засіданнях, що Договір поруки № 200/34 від 12.08.2008 укладений між ТОВ «Тотус» та ПАТ КБ «Приватбанк» відсутній як доказ у матеріалах справи. При цьому позивач посилаючись на нього суду такого не надав.

Разом з цим, з аналіз змістьту додатку №1 від 21.03.2013 до договору поруки від 2008/24 від 12.08.2008, суд вважає, що Договір про внесення змін № 1 від 21.03.2013 за його змістом, самостійно та достатньо визначає ті правовідносини, які виникли між поручителем (ТОВ «ТОТУС») та кредитором (ТОВ «Тотус Трейд») щодо поруки на момент його укладення.

Так, здійснивши системний аналіз додатку №1 від 21.03.2013 до договору поруки від 2008/24 від 12.08.2008, та у сукупності додатку № 1 від 21.03.2013 до кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008, позичальник зобов`язувався повертати кредит та відсотки за користування користування платежами у строки встановлені для кожного платежу судом встановлено таке.

Додатковим договором №1 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 від 21.03.2013 внесено зміни та доповнення в Кредитний договір № 2008/34 від 12.08.2008 року, яким збільшено ліміт цього кредитного договору до 1 321 166,49 (один мільйон триста двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 49 копійок) гривень, термін повернення кредиту 19.03.2023, змінено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 19% річних та встановлено термін позовної давності 15 років.

У свою чергу, Договором про внесення змін № 1 від 21.03.2013 до договору поруки № 2008/34 від 12.08.2008 сторони погодили поруку за виконання ТОВ «Тотус трейд» своїх обоз`язків за кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2008 та договорами про внесення змін до нього, зокрема: ліміт кредитування 1 321 166, 49 грн(один мільйон триста двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 49 копійок) гривень, термін повернення кредиту 19.03.2023, змінено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 19% річних.

Відтак, з наведеного випливає, що укладенням 21.03.2013 додаткового договору № 1 до договору поруки № 2008/34 від 12.08.2008 - ТОВ «ТОТУС» був повідомлений про внесені зміни до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008, відповідно йому було відомо про ліміт кредиту, розмір відсотків за користування кредитом, строки погашення платежів на наслідки невиконання ТОВ «Тотус Трейд» зобов`язань по сплаті платежів згідно Графіку зменшення кредитного ліміту (Додаток 1 до додаткового договору №1 до кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 від 21.03.2013).

Додатком № 1 від 21.03.2013 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008, встановлено виконання збов`язання частинами у встановлені строки, то у відповідності до п. А.3 Додаткового договору № 1 від 21.03.2021 до Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008, згідно зі статями 212,651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток до цього Додаткового договору) понад 30 днів: 1. Датою погашення заборгованості є 31-ий день; 2. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою.

Отже, враховуючи вищевикладене у сукупності, із змісту додатку №1 від 21.03.2013 до договору поруки вбачається, що він укладений на виконання Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 з врахуванням його змін від 21.03.2013. Тобто, поручитель відповідач 3 погодив такі зміни, звідси його заперечення, щодо припинення поруки в силу зміни умов Основного Кредитного Договору відхиляються судом.

Відповідальність поручителя наступає з наступного дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором, тому з часу несплати відповідної суми коштів за основним зобов`язанням розпочинається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

Таким чином, аналізуючи положення частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.

Відповідно, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред`явить вимоги до поручителя.

Законодавець передбачив три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановленог або встановлено моментом пред`явлення вимоги).

Зважаючи на викладене, строк дії поруки (будь-який передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в частині четвертій статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного обов`язку з боржником за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання (частина 4 статті 559 ЦК України в редакції, яка діяла до 04.02.2019 року).

04.02.2019 року введено в дію, Законон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» та змін до Цивільного кодексу України, яким зокрема і внесено зміни до частини 4 статті 559 ЦК України .

Зокрема, відповідно до положень частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

З огляду на те, що за додатковим договором № 1 до Кредитного договору № 2008/34 від 21.03.2013 року щодо кожного платежу встановлено строк сплати окремо, відповідно з 04.02.2019, вимогу до поручителя про виконання ними солідарного обов`язку з боржником за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом трьох років з дня настання строку основного зобов`язання.

Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою зазначено, що на підтвердження викладених у позовній заяві обставин АТ КБ «Приватбанк» подає докази про вжиття заходів досудового врегулювання спору підтверджується копіями претензії, опису вкладенні до цінного листа, чеку про відправлення цінного листа. В підтвердження надіслання претензії надає список № 18 серпня 2021 згрупованих поштових відправлень та фіскальний чек від 25.08.2021 про надіслання поштових відправлень про надіслання:ТОВ «ТОТУС ТРЕЙД» № відправлення 333, ОСОБА_1 № відправлення 309, ТОВ «ТОТУС» № відправлення 597.

30.08.2021 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою (вх.№ 629 від 30.08.2021) про стягнення заборгованості.

Оскільки, позивач звернувся до суду 30.08.2021 з позовною заявою про стягнення солідарно заборгованості за Кредитним договором № 2008/34 від 12.08.2028, відповідно солідарному стягненню з ТОВ «Тотус» підлягає заборгованість починаючи з 04.02.2019 період вступу в дію нового правила статті 559 ЦК України (правило про три роки). Адже поза межами цього правила, коли діяло інше за статтею 559 ЦК України про шестимісячний строк такого звернення, суду, зі сторони позивача, жодних звернень до поручителя відповідача 3 з відповідними вимогами про настання строку погашення основної заборгованості не надано.

Тому, з огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що відповідач3 ТОВ «Тотус» має відповідати перед позивачем як солідарний боржник по сплаті заборгованості за кредитом за період з 04.02.2019 по в сумі 794 848,48грн та заборгованості по процентам в сумі 365 987,87грн.

Щодо стягнення пені у розмірі 7 759грн 57коп. за період з 22.03.2011 по 22.09.2011.

Пунктом А.7 Договору сторони погодили, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п.А.3 цього Договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,106 (нуль цілих сто шість тисячних) % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою.передбаченої повідомленням .

Відповідно до статті 610, частини 1 статті 611, частини. 1 статті 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов`язання, згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Як вбачається із пункту 1.2 Додаткового договору № 1 до Кредитного договору № 200/34 від 12.08.2008 року, сума заборгованості в частині плати за користування кредитом, що зазначена в пункті 1 цього Додаткового договору №1, з моменту надання кредиту до дати підписання цього Додаткового договору зменшити на 312 172,01грн (три дванадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 01 копійка) гривень, а саме: відсотки в розмірі 154 488,13(сто п`ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень 13 копійок)гривень, пеня у розмірі 157 683,88 (сто пятдесят сім тисяч шісток вісімдесят три гривні 88 копійок)гривень(п.1.2 Додаткового договору№1).

З наведеного вбачається, що уклавши додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 2008/34 від 21.03.2013, сторонами зафіксовано суму пені в розмірі 157 683,88грн, яку Відповідачу 1 необхідно погасити.

Позивач, звертаючись до суду, у позовній заяві вказав, що за боржником рахується заборгованість по сплаті пені за період з 22.03.2011 по 22.09.2011 - у розмірі 7 759 грн 57коп.

Підпунктом 5.7 Додаткового договору № 1 до Кредитного договору № 2008/34 від 21.03.2013, яким сторони домовились, що терміни позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди , неустойки пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Згідно статті 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З врахування навеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з Відповідача 1 пені за період за період з 22.03.2011 по 22.09.2011 - у розмірі 7 759грн 57коп.підлягає до задоволення.

Щодо стягнення штрафу у розмірі 312 172,00грн.

23.03.2023 позивачем на електронну адресу суду надіслано заяву № б/н від 22.03.2023 (вх. № 2529 від 23.03.2023) про збільшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування такої заяви, позивач зазначив, що відповідно до п.А3 розділу «А. Істотні умови кредитування» кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 ( у редакції Додаткового договору №1 від 21.03.2013), згідно зі ст.ст.212,651 ЦК України у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань. Передбачених в Графіку (додаток № 1 до цього Додаткового договору) понад 30 днів:

1) Датою погашення заборгованості є 31-й день;

2) Вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), рахується простроченою;

3) Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 312 172,01грн.

Позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору(зі змінами) та допустив порушення взятих на себе зобов`язань. Передбачених Графіком погашення кредиту.

Згідно з пунктом 5.7 кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 (у редакції Додаткового договору №1 від 21.03.2013), терміни позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту процентів за користування кредитом, винагороди , неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Відтак позивач вважає, за доцільне збільшити позовні вимоги на суму штрафу, передбаченого п.А3 розділу «А. Істотні умови кредитування» Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008( у редакції Додаткового договору № 1 від 21.03.2013) у розмірі 312 172,01 грн, який просить солідарно стягнути з відповідачів.

З приводу заявленої вимоги про стягнення штрафу, передбаченого п.А3 розділу «А. Істотні умови кредитування» Кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 (у редакції Додаткового договору № 1 від 21.03.2013) у розмірі 312 172,01 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась. Зокрема, за указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

При цьому з урахуванням дати подання заяви про збільшення позовних вимог (вх.№ 2529 від 23.03.2023) і розрахунку штрафу суд вважає, що штраф нараховано позичем в період дії вказаних обмежень.

А тому, суд доходить висновку про безпідставність заявлення вимоги позивачем, після 24.02.2022 року, тому позовна вимога про стягнення штрафу у розмірі 312 172,01 грн задоволенню судом не підлягає.

Щодо застосування строку позовної давності

09.03.2023 представником ТОВ «Тотус Трейд» подано заяву (вх. № 2085 від 09.03.2023) про застосування строків позовної давності.

На переконання відповідача 1 наявні підставі для застосування строків позовної давності до вимог АТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Тотус Трейд», ОСОБА_2 , ТОВ «Тотус» про стягнення заборгованості за договором на суму 2 245 916,59грн, з яких: 1 160 536,27грн заборгованість за кредитом, 1 077 620,75грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 7 759,57грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011р.

Вважає, що відповідно до умов Кредитного договору у редакції від 21.03.2013 та фактичних платежів постачальника строк повернення кредиту настав достроково 22.10.2014.

Право на позов щодо стягнення суми заборгованості по кредиту (в т.ч. і дострокове стягнення) виникло у позивача саме з 22.10.2014 і відповідно саме з даної дати починає свій перебіг строку позовної давності, що відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України є початком перебігу позовної давності вимог Позивача до Відповідача у справі.

Позивач звернувся з позовом лише у серпні 2021 року, тобто з пропуском 3-річного строку позовної давності.

З огляду на таке, відповідач 1 просить застосувати строк позовної давності у справі №921/569/21.

Розглянувши заяву (вх.№ 2085 від 09.03.2023) про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про її відхилення з огляду на таке:

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно зі статтею 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Як встановлено судом, сторонами збільшено встановлену законом позовну давність, зазначивши про таке у Кредитному договорі № 2008/34 від 12.08.2022:

- П.п. 5.7. Строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафу за даним договором встановлюються сторонами тривалістю у 5 років;

Та у додатковому договорі № 1 до кредитного договору № 2008/34 від 12.08.2008 від 21.03.2013:

- П.п.5.7 Терміни позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагорода, неустойки: пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Договором поруки від 11.02.2011, п 12 сторони прийшли згоди, що строк в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом у 5 (п`ять ) років.

Договором про внесення змін №1 до договору поруки № 2008/34 від 12.08.2005 року від 21.03.2013, п.п. 5.1. Сторони домовились збільшити встановленому законом позовну давність, дійшовши згоди, щодо передбачених Договором вимог Кредитора до Поручителя позовна давність встановлюється Сторонами тривалістю 15 (п`ятнадцять) років.

Відтак, з огляду на необгрунтованість поданої ТОВ «Тотус Трейд» заяви про застосування строків позовної давності, суд відмовляє у її задоволенні.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Згідно із нормами ГПК України розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 129 ГПК України.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви, позивачем, згідно платіжного доручення № ІНВ92В3Р0F від 02.08.2021 року сплачено 33 688,75грн грн судового збору.

При поданні заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем згідно платіжного доручення № PROM2B6T25 від 22.03.2023 сплачено 4 682,58грн.

З огляду на часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС ТРЕЙД, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, та Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, - 1 160 836, 35грн (один мільйон сто шістдесят тисяч вісімсот тридцять шість гривень тридцять п`ять копійок), в тому числі:

794 848,48грн (сімсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот сорок вісім гривень сорок вісім копійок) заборгованість за кредитом;

365 987,87грн (триста шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень вісімдесят сім копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС ТРЕЙД, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, 1 085 080,24грн (один мільйон вісімдесят п`ять тисяч вісімдесят гривень двадцять чотири копійки), в тому числі:

365 687,79грн (триста шістдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім гривень сімдесят дев`ять копійок) заборгованість за кредитом;

711 632,88грн (сімсот одинадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні вісімдесят вісім копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом;

7 759,57грн (сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят сім копійок) пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011) .

4. У вимогах Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 про солідарне стягнення заборгованості - відмовити.

5. В частині вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, про солідарне стягнення 1 085 080,24грн (один мільйон вісімдесят п`ять тисяч вісімдесят гривень двадцять чотири копійки), в тому числі:

365 687,79грн (триста шістдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім гривень сімдесят дев`ять копійок) заборгованість за кредитом;

711 632,88грн (сімсот одинадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні вісімдесят вісім копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом;

7 759,57грн (сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят сім копійок) пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2011 по 22.09.2011) - відмовити.

6. В задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 312 172,01грн відмовити.

7. Судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

8. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС ТРЕЙД, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, та Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, 17 412,55 (сімнадцять тисяч чотириста дванадцять гривень п`ятдесят п`ять копійок)гривень судового збору.

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТУС ТРЕЙД, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30, на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, 16 276,20 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят шість гривень двадцять копійок)гривень судового збору.

10. Судовий збір в сумі 4 682,58 (чотири тисячі шісток вісімдесят дві гривні п`ятдесят вісім копійок) гривень, покласти на позивача Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д (адреса для листування : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) ().

11. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д (адреса для листування : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) ();

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю ТОТУС ТРЕЙД, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30 ();

Відповідач 2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 );

Відповідач 3: Товариство з обмеженою відповідальністю ТОТУС, 46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 30().

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку ст.241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України.Повний текст рішення надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення або вручити наручно особисто уповноваженим представникам.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст рішення складено 19.07.2023.

Суддя В.Л. Гевко