ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2100/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Солодова І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Атаманюк В.В. (поза межами суду) - адвокат

Від відповідача: Пастернак Л.Ф. (ЦАГС) - самопредставництво

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 (повний текст складено 31.03.2023, суддя Загинайко Т.В.) у справі №904/2100/22

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600)

до Дніпровського державного аграрно-економічного університету (49000, м. Дніпро, вул. Сергія Єфремова, буд. 25, ідентифікаційний код 00493675)

про стягнення 300 468 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровського державного аграрно-економічного університету про стягнення 300 468 грн 29 коп., зокрема: 214 147 грн 01 коп - основного боргу, 30 734 грн 89 коп. - 15% річних, 33 413 грн 09 коп. - пені та 22 173 грн 30 коп. - інфляційних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов публічного договору постачання електричної енергії постачальника останньої надії та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 щодо своєчасного розрахунку за поставлену електричну енергію за січень-лютий 2021 року. За несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував та просив стягнути пеню, 15% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 у даній справі, позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Дніпровського державного аграрно-економічного університету про стягнення 300 468 грн 29 коп. задоволено частково. Стягнуто з Дніпровського державного аграрно-економічного університету на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 214 147 грн 01 коп. - заборгованості, 1 127 грн 17 коп. - річних, 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 18 коп. - інфляційних нарахувань та 3 248 (три тисячі двісті сорок вісім) грн. 32 коп. - витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що строк оплати за спожиту електричну енергію є таким, що настав. На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем, відповідачем не надано.

Умовами договору та комерційної пропозиції не встановлений конкретний розмір пені за порушення грошового зобов`язання, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення пені.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 15% річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що позивачем невірно визначено періоди нарахувань по спірним актам купівлі-продажу електроенергії по договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні стягнення пені та частковому задоволенні стягнення 15% річних та інфляційних нарахувань; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі в частині нарахування 15% річних, пені, інфляційних витрат та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 86 321,28 грн, а саме: 30 734,89 грн 15% річних; 33 413,09 грн пені, 22 173,30 грн інфляційні втрати, 4 507,02 грн витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правовідносини сторін чітко визначені законодавством, договір постачальника останньої надії є публічним договором, тому, на думку скаржника, не потребують додаткового доказування обставини щодо строків, порядку розрахунків, ціни, неустойки

Відповідно до п.6.1 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019, яка є додатком №1 до договору, за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договору на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п.7.4 розділу 7 Додаткові зобов`язання споживача Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019, яка є додатком №1 до договору, встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановлених договором у відповідності до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведеного, позивачем позивач має право на нарахування штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання споживачів за спожиту електричну енергію, а суд першої інстанції безпідставно відмовив у частині стягнення пені у розмірі 33413,09 грн.

В оскаржуваному рішенні не вказано, яким чином господарським судом здійснено перерахунок 15% річних та інфляційних втрат за загальний період з 04.03.2021 по 23.02.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/2100/22. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/2100/22.

03.05.2023 матеріали справи №904/2100/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 у справі №904/2100/22. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 01.06.2023 о 11 годин 20 хвилин.

19.05.2023 відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить звільнити відповідача від господарської відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій (15% річних, пені та інфляційних втрат) за прострочення виконання зобов`язання, яке сталося з вини позивача. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач вказує, що позивач самостійно, без домовленості з відповідачем, завищив обсяги закупівель, що є грубим порушенням порядку укладення господарських договорів та недопустимим при здійсненні закупівель за бюджетні кошти.

Не погоджуючись з сумами та обсягами електроенергії, вказаними позивачем у договору, актах та виставлених ним рахунках, університет в численних телефонних перемовинах вимагав скоригувати показники у відповідності до фактичного споживання, на що відповідач не реагував, посилаючись на епідемію covid-19 та відсутність на робочому місці уповноважених відповідальних працівників.

Отримані відповідачем 10.09.2021 корегувальні акти не відповідали фактичному споживанню, через що університет був змушений звертатись до операторів за уточненням даних по обсягах споживання електроенергії.

У відповідь на численні прохання відповідача скоригувати нарахування платежів, позивач у претензії №44/11-001347 від 30.11.2021 знову виставляє завищені вимоги, які не співпадають з показниками фактичного споживання. Університет неодноразово надсилав на адресу позивача листи з проханням відокремити від ДДАЕУ точки комерційного обліку електричної енергії, що належать іншому господарюючому суб`єкту, який проводить оплату самостійно за власні кошти.

Наявні у справі докази свідчать про те, що університет вживав всіх можливих заходів, необхідних для належного виконання своїх обов`язків, натомість позивач весь час ігнорував інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи, що договірну документацію, остаточні корегувальні акти та рахунки відповідачем фактично отримано 16.02.2022, то оплату за постачання електричної енергії, з урахуванням п.5.10 договору, необхідно було здійснити до 23.02.2022.

Через бездіяльність та зволікання позивача, відповідач не мав можливості здійснити платежі за межами того бюджетного періоду в якому було отримано постачання електричної електроенергії та передбачена її оплата.

З огляду на вищевказане, відповідач вважає неправомірними нарахування штрафних санкцій (пеня, інфляційні, річні), здійснене позивачем з 05.03.2021.

В судовому засіданні 01.06.2023 оголошено перерву до 06.07.2023 об 11:40.

06.07.2023 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" та Дніпровським державним аграрно-економічним університетом укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відповідно до п.1.1 договору цей договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії є публічним договором приєднання споживача Дніпровський державний аграрно-економічний університет до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником останньої надії Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - постачальник) споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та комерційної пропозиції, що є додатком 1 до цього договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів України (п.1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної, енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (пункт 3.4 договору).

З першим рахунком за електричну енергію, який надає постачальник споживачу, постачальник має надати споживачу інформацію про: ціни (тарифи) та термін дії договору (не більше 90 діб); оплату послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати оператору системи; право споживача змінити постачальника. Постачальник не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена цим договором. Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими споживачем (пункти 3.5-3.7 договору).

У відповідності з пункту 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору (далі - комерційна пропозиція).

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію (п. 5.2. договору).

Згідно з пунктом 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.9 договору).

Відповідно до пункту 5.10 договору, оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (пункт 13.1 договору).

Відповідно до комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам - постачальником "останньої надії" (далі - комерційна пропозиція), ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії": ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179.

За умовами п.1.2 комерційної пропозиції, постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД Укрінтеренерго не пізніше ніж за 1 день до їх застосування (пункт 1.6 Порядку).

Постачальник оприлюднює порядок формування ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД Укрінтеренерго (п.1.3 комерційної пропозиції).

У частині 4 комерційної пропозиції визначено спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії": споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі неотримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договору, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 даної комерційної пропозиції. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС) (п.4.1 комерційної пропозиції).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (п.4.2 комерційної пропозиції).

Відповідно до п.4.4 комерційної пропозиції, акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника. Оригінал акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається на поштову адресу споживача. Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника.

У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому споживач або постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання.

У разі якщо сторони не дійшли згоди у вирішенні суперечки, споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, що зазначені в акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей.

У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений.

Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника (п.5.1 комерційної пропозиції).

Відповідно до п. 15.1. комерційної пропозиції цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. З моменту набрання чинності (акцептування) цього Договору Споживач підтверджує згоду на обробку його персональних даних та можливу їх передачу третім особам згідно з чинним законодавством, у тому числі, але не виключно щодо кількісних та/або вартісних обсягів наданих за Договором послуг та з метою забезпечення Постачальником можливості реалізації прав споживача, передбачених п. 4.22. ПРРЕЕ. Цей Договір діє в частині розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. Якщо Споживач протягом 90 календарних днів не укладе відповідний договір про постачання з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено ОС за зверненням Постачальника.

Листом від 01.01.2021 №44/09-0005505/пон позивачем повідомлено відповідача та Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Листом від 01.01.2021 №44/09-0003511/пон позивачем повідомлено відповідача та Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (а.с.25).

Листом від 22.02.2021 №7066/1001 АТ ДТЕК Дніпровські електромережі надіслано на адресу позивача скоригований звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго за січень 2021 року.

Листом від 12.03.2021 №10150/1001 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" надіслано на адресу позивача звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" за лютий 2021 року та скоригований звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника останньої надії ДПЗД "Укрінтеренерго" за лютий 2021 року.

На виконання умов договору, на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії, позивачем складено акти купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії на загальну суму 1135879 грн. 90 коп, а саме: від 31.01.2021 №006871 на суму 2 950 грн 12 коп. (за січень 2021 року); від 31.01.2021 №007935 на суму 781 764 грн 80 коп. (за січень 2021 року); від 28.02.2021 №011399 на суму 351 165 грн. 05 коп. (за лютий 2021 року) та виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 1135879 грн 90 коп., а саме: від 22.02.2021 №75/07/О01/12687 (за січень 2021 року) на суму 2 950 грн 12 коп.; від 24.02.2021 №75/03/О01/13752 (за січень 2021 року) на суму 781 764 грн 80 коп.; від 24.03.2021 №75/03/О02/17219 (за лютий 2021 року) на суму 351 165 грн. 05 коп.

Позивачем надіслано на адресу відповідача лист від 31.08.2021 №44/10-8258/Пон Щодо корегування обсягів споживання електричної енергії, в якому повідомлено, що оператор системи розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" листами від 08.07.2021 №27450/1001 та від 11.08.2021 №33391/1001 надав корегувальні звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" за січень - лютий 2021 року, в яких зазначив споживача Дніпровський Державний Аграрно-Економічний Університет, на підставі яких було здійснено корегування обсягів спожитої електроенергії в січні - лютому 2021 року.

До вказаного листа позивачем додані: корегувальний акт 013951 до акту 007935 від 31.07.2021 на суму - 505 041 грн 36 коп. (781 764 грн. 80 коп. - 505 041 грн 36 коп. = 276 723 грн 44 коп.); рахунок 75/03/К01/20043 від 31.08.2021 на суму 276 723 грн 44 коп.; корегувальний акт 014252/К до акту №011399 від 28.02.2021 на суму - 212 749 грн 46 коп. (351 165 грн 05 коп. - 212 749 грн 46 коп. = 138 415 грн 59 коп); рахунок 75/03/К02/20585 від 31.08.2021 на суму 138 415 грн. 59 коп.

Зазначений лист з додатками було отримано відповідачем 10.09.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу та не спростовано відповідачем під час розгляду даної справи.

Відповідач листом від 08.12.2021 №43-11-1338 просив позивача відокремити точки комерційного обліку електричної енергії, що належать до відокремленого структурного підрозділу "Ерастівський фаховий коледж імені Е.К. Бродського Дніпровського державного аграрно-економічного університету за такими ЕІС - кодами Z-типу ТКОЕЕ: 62Z153, 62Z275.

Листом від 07.02.2022 №44/10-642/Пон Щодо корегування актів купівлі-продажу електричної енергії позивач повідомив відповідача, що відповідно до листів Дніпровського державного аграрно-економічного університету від 08.12.2021 №43-11-1338 та від 21.01.2022 №15-13-02 перенесено обсяги споживання електричної енергії (ЕІС - код точки 62Z153, 62Z275, 62Z112) зі споживача - Дніпровський державний аграрно-економічний університет на споживача - Відокремлений структурний підрозділ "Ерастівський фаховий коледж імені Е.К. Бродського Дніпровського державного аграрно-економічного університету з додатками.

До вказаного листа позивачем надано: корегувальний акт 17587 до корегувального акту 13951 від 31.07.2021 до акту 7935 від 31.01.2021 за січень 2021 року; рахунок 75/03/К02/25052 від 24.01.2022 за січень 2021 року; корегувальний акт 17539 до корегувального акту 14252 від 31.07.2021 до акту 11399 від 28.02.2021 за лютий 2021 року; рахунок 75/03/К01/20043 від 24.01.2022 за лютий 2021 року.

Факт наявності заборгованості за поставлену електричну енергію у розмірі 214 147,01 грн (2 950,12 грн + 27 345,94 грн + 36 424,19 грн) доведено позивачем наявними у справі належними та допустимими доказами та не заперечується відповідачем.

Предметом апеляційного перегляду є рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні стягнення пені та часткової відмови у стягненні 15 % річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст.173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу(п.66 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

За приписами частини першої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2022.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1344 від 06.11.2018 ДП "Укрінтеренерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (частина 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Частинами 7-9 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Згідно з частиною 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

27.12.2018 на виконання частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.3.4.1 ПРРЕЕ, Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії", на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.кiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційна пропозицію № 3 до договору; додаток №1 до комерційної пропозиції № 3.

Особливості постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2019 №312 (надалі ПРРЕЕ).

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (п.1.2.9 ПРРЕЕ).

Пунктом 3.4.4 ПРРЕЕ встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу. Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами. Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача.

Відповідно до п.6.2.3 ПРРЕЕ початком постачання електричної енергії постачальником останньої надії вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником останньої надії і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Пунктом 6.2.4 ПРРЕЕ визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави. Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в термін протягом наступного робочого дня про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" та Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" визначені як оператори системи розподілу згідно з реєстром суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго листом від 22.12.2020 №007-072/19819 повідомило державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про зміну електропостачальника по споживачам згідно з додатком, зокрема щодо Дніпровського державного аграрно-економічного університету, починаючи з 00-00 годин 01.01.2021.

Відповідно до частин першої, другої статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частина п`ята статті 633 Цивільного кодексу України).

За приписами частини першої статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З урахуванням положень статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", ПРРЕЕ та комерційної пропозиції №3, що є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.10 договору оплата постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Умовами комерційної пропозиції встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку (п.4.1).

Згідно з п.4.3 комерційної пропозиції рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацію вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Відповідно до п.13.7 договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів надіслання на адресу відповідача або вручення останньому рахунків на оплату №75/07/О01/12687 від 22.02.2021 за січень 2021 року; №75/03/О01/13752 від 24.02.2021 за січень 2021 року; №75/03/О02/17219 від 24.03.2021 за лютий 2021 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що на його електронну адресу надійшли:

- 24.02.2021 повідомлення про постачання електричної постачальником останньої надії від 01.01.2021 №44/09-0003511, до якого додано рахунок №75/07/О01/12687 від 22.02.2021 та акт 006871 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2021 на суму 2 950,12 грн з обсягом постачання електроенергії за січень 2021 року - 714 кВт.год за оператора системи розподілу/передачі ПАТ Запоряжжяобленерго;

- 01.03.2021 повідомлення про постачання електричної постачальником останньої надії від 01.01.2021 №44/09-0005505, до якого доданок рахунок на оплату №75/03/О01/13752 від 24.02.2021 та акт 007935 купівлі-продажу електроенергії за січень 2021 року 197 583 кВт.год за оператора системи розподілу/передачі АТ ДТЕК Дніпровські електромережі.

Оригінали зазначених документів отримано відповідачем 14.04.2021.

Також 07.04.2021 позивачем отримано від відповідача рахунок на оплату від 24.03.2021 №75/03/О02/17219 та акт 011399 купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2021 на суму 351 165,05 грн з обсягом постачання електроенергії за лютий 2021 року 95 976 кВт.год за оператора системи розподілу/передачі АТ ДТЕК Дніпровські електромережі.

В подальшому позивачем здійснено коригування вказаних актів.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.8 договору).

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.5.11 договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно з п. 6.1. комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нараховувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п.13.1 комерційної пропозиції).

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 33 413,09 грн, зокрема за період постачання у січні лютому 2021 року за період прострочення з 05.03.2021 по 23.02.2022 у розмірі 32 942,77 грн (ОСР - АТ ДТЕК Дніпровські електромережі); пеню за період постачання у січні-лютому 2021 року за період 02.03.2021 по 23.02.2022 у розмірі 470,32 грн (ОСР ПАТ Запоріжжяобленерго).

Здійснивши власний розрахунок пені за постачання електричної енергії у січні 2021 року (заборгованість 2 950,12 грн) за період з 05.03.2021 по 23.02.2022, у січні 2021 року (заборгованість у розмірі 174 772,70 грн) за період з 09.03.2021 по 23.02.2022; за постачання електричної енергії у лютому 2021 року (заборгованість у розмірі 36 424,19 грн) за період з 14.04.2021 по 23.02.2022, апеляційний господарський суд доходить до висновку, що загальний розмір пені за неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати електричної енергії становить 33 044,85 грн.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим посилання господарського суду на висновок Великої Палати Верховного суду від 10.02.2019 у справі №904/4156/18, оскільки обставини встановлені судом у вказаній справі є відмінними від обставин, встановлених судом у справі, що переглядається.

Так, у справі №904/4156/18 судом встановлено, що пунктом 4.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством, а пункт 4.2 договору містить положення про те, що за кожний день прострочення виконання зобов`язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому статтею 231 Господарського кодексу України, від обсягу невиконаних зобов`язань.

У справі, що переглядається, пунктом 6.1. комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 передбачена можливість нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Отже, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що умовами договору не встановлений конкретний розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача 15 % річних у розмірі 30 734,89 грн та інфляційних втрат у розмірі 22 173,30 грн, колегія суддів враховує таке.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Періодом, за який розраховуються інфляційні втрати, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція) (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.11.2022 у справі №910/21124/20).

Пунктом 7.4. комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 передбачено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконання або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Отже, у п. 7.4. комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України та встановили її в розмірі п`ятнадцяти процентів річних від простроченої суми невиконання або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення 15 % річних у загальному розмірі 30 734,89 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 22 173,30 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за постачання електричної енергії у січні 2021 року (заборгованість 2 950,12 грн) за період з березня 2021 року по лютий 2022 року, у січні 2021 року (заборгованість у розмірі 174 772,70 грн) за період з березня 2021 року по лютий 2022 року; за постачання електричної енергії у лютому 2021 року (заборгованість у розмірі 36 424,19 грн) за період з квітня 2021 року по лютий 2022 року, апеляційний господарський суд доходить до висновку, що загальний розмір інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 22 173,30 грн.

Здійснивши перерахунок 15% річних а постачання електричної енергії у січні 2021 року (заборгованість 2 950,12 грн) за період з 05.03.2021 по 23.02.2022, у січні 2021 року (заборгованість у розмірі 174 772,70 грн) за період з 09.03.2021 по 23.02.2022; за постачання електричної енергії у лютому 2021 року (заборгованість у розмірі 36 424,19 грн) за період з 14.04.2021 по 23.02.2022, апеляційний господарський суд доходить до висновку, що загальний розмір 15% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 30 355,94 грн.

Відповідачем у справи було заявлено клопотання про звільнення його від господарської відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій (15% річних, пені та інфляційних втрат) за прострочення виконання зобов`язання, яке сталося з вини позивача.

Вказане клопотання обґрунтовано посиланням на те, що відповідачем несвоєчасно та неналежним чином виконано дії по оформленню документів, без надання яких відповідач не міг здійснити оплату через органи державного казначейства.

Колегія суддів вважає, що наведені відповідачем доводи не свідчать про наявність доказів на спростування обставин щодо несвоєчасної оплати отриманих послуг з постачання електричної енергії, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від господарської відповідальності за порушення виконання зобов`язань за спірним договором.

Водночас, апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З огляду на викладене, на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 233 Господарського кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2019 у справі №918/93/19 визнав висновок суду апеляційної інстанції про зменшення розміру штрафу на 50% з власної ініціативи обґрунтованим, а у постанові від 16.06.2021 у справі №915/2222/19 зауважив, що суд може вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій, процентів річних і за власною ініціативою, а не тільки за клопотанням заінтересованої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що пеня, відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

При цьому, пеня, відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для зменшення пені та процентів річних з власної ініціативи, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.

Дніпровський державний аграрно-економічний університет, є закладом освіти, який є юридичною особою публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей. Здійснення зазначених видів діяльності має вкрай важливе значення в умовах становлення суверенної, незалежної, демократичної та правової Українською держави.

Крім того, Дніпровський державний аграрно-економічний університет, є неприбутковою організацією, метою діяльності та пріоритетними напрямками діяльності якої є освітня та наукова діяльність, а також пов`язані з ними види діяльності. Здійснення цих видів діяльності не спрямовується на отримання прибутку.

Також, колегія суддів звертає увагу, що умовами спірного договору розмір процентної ставки, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України сторонами збільшено до 15%, а також збільшено позовну давність за вимогами про стягнення пені, що свідчить про порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, апеляційний господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, вважає справедливим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права, можливе зменшення розміру нарахованих пені та річних до 50%.

Щодо зменшення інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції зазначає, що інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 Господарського кодексу та ст.551 Цивільного кодексу України, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Встановивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів доходить до висновку про зміну цього рішення відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України та часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 у справі №904/2100/22 змінити, виклавши в наступній редакції: Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Дніпровського державного аграрно-економічного університету про стягнення 300 468 грн. 29 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Дніпровського державного аграрно-економічного університету (49000, м. Дніпро, вул.Сергія Єфремова, буд.25, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд.85, ) 214 147 (двісті чотирнадцять тисяч сто сорок сім) грн 01 коп. - заборгованості, 16 522 (шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн 42 коп пені, 15 177 (п`ятнадцять тисяч сто сімдесят сім) грн 97 коп 35% річних, 22 173 (двадцять дві тисячі сто сімдесят три) грн 30 коп інфляційних втрат, 4 495,76 грн судового збору. Видати наказ.

Стягнути з Дніпровського державного аграрно-економічного університету (49000, м.Дніпро, вул.Сергія Єфремова, буд.25, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд.85, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 689 (три тисячи шістсот вісімдесят дев`ять) грн 12 коп.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.07.2023.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна