ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/503/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Окуневої Діани Анатоліївни

до відповідача Фермерського господарства "Орхідея-Н"

про стягнення заборгованості в розмірі 10 558, 50 грн.

Секретар судового засідання Гуменюк О.С.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Окунева Діана Анатоліївна (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Орхідея-Н" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 10 558, 50 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 20.06.2023.

Ухвалою суду від 20.06.2023 розгляд справи відкладено на 11.07.2023.

У судове засідання 11.07.2023 позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання 11.07.2023 також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №610. В той час, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 11.07.2023, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 11.07.2023 судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

23.06.2021 між Фермерським господарством "Орхідея-Н" (Покупець) та Фізичною особою-підприємцем Окуневою Діаною Анатоліївною (Продавець) укладено договір купівлі- продажу №У-31/01 (далі - Договір), згідно п. 1.1 якого Продавець зобов`язується на підставі цього Договору передати, а Покупець прийняти і сплатити за поставлений товар (Товар) на умовах, вказаних в Договорі.

Сума Договору складає: 219, 50 Євро, що еквівалентно 7 140, 30 грн, на дату укладання договору з розрахунку згідно середнього курсу продажу валюти (Євро) на Міжбанківському ринку України, визначеного за формулою, наведеною в п. 2.3, що становить 32, 53 грн за 1 Євро на день погодження ціни (23.06.2021). Фактична сума Договору визначається як загальна сума вартості Товару, сплачена Покупцем у відповідності з умовами, визначеними в п.п.2.2, 2.3, 4.1 даного Договору (п.2.2. Договору).

Кількість, найменування, ціна, одиниці виміру Товару визначаються сторонами у специфікації, що є невід`ємним додатком № 1 до цього Договору (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1. Договору Покупець оплачує Товар по цінах, вказаних в специфікації, на підставі рахунку на оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця та на умовах, зазначених в п.п. 2.2, 2.3, 4.1 Договору.

Поставка Товару проводиться за рахунок Продавця за адресою, зазначеною у специфікації, на умовах DDP у відповідності з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів Інкотермс (редакція 2010 року) з урахуванням особливостей, наведених в Договорі. Передача Товару Покупцю проводиться на складі за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р-н, с. Глинськ, у присутності уповноважених представників обох сторін шляхом підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі на отримання Товару, що є невід`ємною частиною даного Договору (п.3.3 Договору).

Покупець зобов`язується перерахувати грошові кошти за Товар на умовах відстрочення платежу у строк до 01.10.2021 (п. 4.1 Договору).

Фактом оплати Товару є надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (п.4.2 Договору).

Сторони погодили, що Покупець має право здійснити оплату за Товар на умовах попередньої оплати та/або частками, але в будь-якому випадку не пізніше останнього дня строку, вказаного в п. 4.1 даного Договору (п.4.3 Договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2021 року включно, а в частині грошових зобов`язань до повного їх виконання сторонами (п. 8.1. Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток.

Додатком №1 до Договору є специфікація від 23.06.2021, в якій вказано зокрема: найменування, кількість, загальну вартість станом на 23.06.2021.

Позивачем вказано, що 23.06.2021 на виконання Договору вказаний Товар було доставлено Відповідачу з наступними супровідними документами: рахунок-фактура №Г-00000116 від 23.06.2021 на суму 7 140, 30 грн; видаткова накладна №Г-00000117 від 23.06.2021 на суму 7 140, 30 грн.

Факт приймання-передачі Товару підтверджується Видатковою накладною та Товар, яка підписана та скріплена печатками обох сторін.

Позивач вказує, що станом на кінцеву дату розрахунку (01.10.2021) Відповідач не оплатив поставлений йому Товар.

Позивачем 03.02.2022, з метою досудового врегулювання спору, на поштову адресу Відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, надіслано претензію про оплату суми боргу в розмірі 7 140, 30 грн.

Також, 10.08.2022 Позивач повторно надіслав претензію Відповідачу, яка залишена без відповіді та задоволення.

Дані факти матеріалами справи підтверджені, Відповідачем не спростовувались.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч. 1,7 ст. 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч. 1 ст. 692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір купівлі-продажу.

При цьому позивачем виконано належним чином взяті на себе обов`язки та поставлено Товар (добрива) на суму 7 140, 30 грн з ПДВ, що підтверджується дослідженими доказами.

В свою чергу відповідачем вартість отриманого Товару не оплачено, не дивлячись на те, що з урахуванням ч. 1 ст. 530 ЦК України, ч. 1 ст. 692 ЦК України, п. 4. 1 Договору строк виконання зобов`язання на суму 7 140, 30 грн настав.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 7 140, 30 грн основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст. 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За невиконання договірних зобов`язань та порушення строків сплати за Товар, передбачених п. 4.1 Договору, Покупець несе матеріальну відповідальність в вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той час, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 5.1 Договору).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано штрафні санкції, інфляційні втрати на суму боргу та 3 % річних починаючи з дня, наступного за днем, коли зобов`язання щодо оплати мало бути виконане, а саме з 01.10.2021, наступним чином:

- 658,47 грн пені, нарахованих на суму 7 140, 30 грн за період з 01.10.2021 по 01.04.2022 (за правилами ч. 6 ст. 232 ГК України, враховуючи те, що інше не встановлено законом або договором, нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (01.10.2021 згідно п. 4.1 Договору), тобто останнім днем нарахування пені є 01.04.2022);

- 351, 54 грн 3% річних, нарахованих на суму 7 140, 30 грн. (видаткова накладна від 23.06.2021 № Г-00000117) за період з 01.10.2021 по 22.05.2023;

- 2 408, 19 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму 7 140, 30 грн. (23.06.2021 № Г-00000117) за період з 01.10.2021 по 22.05.2023 (жовтень 2021 квітень 2023).

Здійснивши перерахунок суд встановив, що позивачем вірно нарахована суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За таких обставин, вимога Позивача до Відповідача про стягнення 658 грн 47 коп. - пені, 351 грн 54 коп. - 3% річних та 2 408 грн 19 коп. - інфляційних нарахувань підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані Позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення з Відповідача на користь позивача 10 558 грн 50 коп. заборгованості підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп., покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Орхідея-Н" (35710, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, село Глинськ, вул. Коцюбинського, буд. 7, код 34034755) на користь фізичної особи-підприємця Окуневої Діани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 7 140 (сім тисяч сто сорок) грн 30 коп. - основного боргу, 658 (шістсот п`ятдесят вісім) грн 47 коп. - пені, 351 (триста п`ятдесят одна) грн 54 коп. - 3% річних, 2 408 (дві тисячі чотириста вісім) грн 19 коп. - інфляційних нарахувань та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 липня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк