СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Харків Справа № 922/2284/22

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І. , суддя Хачатрян В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Дубіни Ірини Павлівни (вх. №1332 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі № 922/2284/22

за заявою фізичної особи-підприємця Дубіни Ірини Павлівни,

до боржника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОМПЛЕКСНА МЕХАНІЗАЦІЯ БУДІВНИЦТВА" (61058, м. Харків, вул. Культури, буд. 11, ідентифікаційний код 36516606, ел. пошта ) ,

про видачу судового наказу про стягнення 33 000,00 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Дубіна Ірина Павілівна (заявник) звернулася до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Комплексна механізація будівництва" заборгованості у розмірі 33 000,00 грн, яка виникла на підставі договору-заявки на транспортне експедирування вантажів автомобільним транспортом №17/03 від 17.02.2022. Також, заявник просить стягнути з боржника сплачений судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі № 922/2284/22 відмовлено фізичній особі-підприємця Дубіні Ірині Павлівні у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Комплексна механізація будівництва" боргу у розмірі 33 000,00 грн.

Відповідна ухвала мотивована тим, що вимоги за заявою про видачу судового наказу не мають ознак безспірності у розумінні ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Акт виконаних робіт №78 від 07.03.2022, не підписаний з боку боржника.

Фізична особа-підприємець Дубіна Ірина Павілівна з відповідною ухвалою суду не погодилась, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить відповідну ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити подану нею заяву.

В обгрунтуванні апеляційної скарги вказує:

-про зазначення у заяві про видачу судового наказу статусу фізичної особи-підприємця,

-що підтверджуючим документом виконання зобов`язання зявником є міжнародна товарно-транспортна накладна, а не Акт виконаних робіт №78 від 07.03.2022.

Детально рух у справі відображено в процесуальних документах суду.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини.

Фізична особа-підприємець Дубіна Ірина Іванівна (заявник) звернулася до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Комплексна механізація будівництва" заборгованості у розмірі 33 000,00 грн, яка виникла на підставі договору-заявки на транспортне експедирування вантажів автомобільним транспортом №17/03 від 17.02.2022. Також, заявник просить стягнути з боржника сплачений судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, заявником надано оригінал міжнародної товарно транспортної накладної А № 428957, оригінал Договору - Заявки на транспортне експедирування вантажів автомобільним транспортом № 17/03 від 17.02.2022, Акт №78 виконаних робіт від 07 березня 2022 року, Рахунок-фактуру № 78 від 07.03.2022.

Як правильно зазначено господарським судом першої інстанції, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору; заявником мають бути обґрунтовані свої вимоги та додані документи (акти, рахунки, листування), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

В той же час колегія суддів приймає до уваги, що наданий заявником Акт виконаних робіт №78 від 07.03.2022 не підписаний з боку боржника, також заявником не надано доказів направлення або отримання боржником Рахунку-фактури № 78 від 07.03.2022.

Таким чином, наявність оформленої міжнародної товарно-транспортної накладної не підтверджує прийняття боржником робіт у визначеному заявником обсязі, правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Вказане свідчить про відсутність належних доказів прийняття боржником робіт у визначеному заявником розмірі, а отже, і про можливість існування спору між особами з даного питання. У наданому договорі відсутній також строк оплати, що позбавляє можливості встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Зазначене, в свою чергу, виключає правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Щодо посилань апелянта про належність зазначення у заяві про видачу судового наказу статусу фізичної особи-підприємця, варто зазначити, що обставина неналежності оформлення заяви не слугувала підставою для відмови у видачі судового наказу, що виключає необхідність надання судом апеляційної інстанції правової оцінки з даного питання.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного висновку, що вимоги за заявою про видачу судового наказу не мають ознак безспірності у розумінні ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з наданих заявником доказів не вбачається безспірності вимог, виникнення або порушення права грошової вимоги за договором в заявленому розмірі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Ураховуючи відсутність достатніх правових підстав для видачі судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Комплексна механізація будівництва" боргу у розмірі 33 000,00 грн місцевий господарський суд правомірно відмовив у видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Дубіни Ірини Павлівни не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі № 922/2284/22має бути залишене без змін.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Дубіни Ірини Павлівни залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі № 922/2284/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян