ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1803/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСЕРВІС", м.Дніпро (адреса: 49127, м.Дніпро, вул.Макарова, буд.1-Б, кв.14)
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків (адреса: 61037, м. Харків, просп.Героїв Харкова, буд.199)
про стягнення 113469,63 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГСЕРВІС" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якому просить суд стягнути заборгованість за договором поставки №238-13/390-ВК від 22.01.2019 року у розмірі 113469,63 грн, з яких: 81831,60 грн - сума заборгованості за договором; 27829,41 грн - інфляційні збитки; 3808,62 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області (далі - ухвала суду) від 10.05.2023 року позовну заяву залишено без руху, встановивши позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

15.05.2023 року позивач надав заяву про усунення недоліків (вх.№12006).

Ухвалою суду від 17.05.2023 року відкрито провадження у справі №922/1803/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

01.06.2023 року відповідач надав до суду клопотання (вх.№13933), в якому просив суд поновити (продовжити) строк на подання відзиву.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року задоволено клопотання відповідача та продовжено відповідачу строк на подання відзиву на 5 днів.

08.06.2023 року відповідачем надано до суду відзив (вх.№14555), в якому останній просить суд відмовити в позові. В обґрунтування своїх заперечень відповідач у відзиві зазначає наступне: "відповідач погоджується з тим, що з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що 26.08.2021 щодо ДП "Завод Електроважмаш" було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі рішення щодо реорганізації.

26.08.2021 року до даного реєстру внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - АТ "Завод Електроважмаш", яке є правонаступником ДП "Завод Електроважмаш".

Разом з тим, станом на даний час, АТ "Завод Електроважмаш" перебуває в стані припинення, проте запис про його припинення до вказаного реєстру не внесено, так само як і у відомостях щодо АТ "Українські енергетичні машини" у графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код" будь-які відомості відсутні.

Також відповідач зазначає, що в реєстрі відсутні відомості щодо того, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" та відповідні докази не надано позивачем до суду.

Отже, відповідач вважає, що позивачем невірно визначений відповідач у даній справі.

Крім того, відповідач просить суд у разі неврахування доводів щодо неналежного відповідача, відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, оскільки така санкція не встановлена договором, звільнити відповідача від господарсько-правової відповідальності з оплати 1% річних та інфляційних втрат, або зменшити їх стягнення на 90%.

Позивач відповідь на відзив до суду не надав.

Судом надано позивачу достатній час для надання до суду відповіді на відзив.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮГСЕРВІС" (далі - Позивач, Постачальник) та Державним підприємством «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (далі - Відповідач, Замовник) було укладено договір поставки №238-13/390-ВК (далі - Договір).

Згідно з п.1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити продукцію у власність замовника партіями, а замовник зобов`язується прийняти від постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору продукція має бути передана на складі Замовника, за адресою: м. Харків, провулок Московський 299.

Право власності на продукцію переходить до замовника з моменту її фактичної поставки від постачальника (п.2.4. Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що Замовник здійснює оплату продукції протягом 60 календарних днів з моменту поставки та прийняття за кількістю та якістю продукції.

Відповідно до п.5.1. Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату кожної окремої партії продукції, на умовах цього Договору.

Пунктом 10.4. Договору сторони встановили, що за порушення строку оплати, передбачених цим Договором, постачальник має право пред`явити замовнику вимогу про сплату пені в розмірі 0,1% від суми простроченої оплати за кожен день прострочення, але не більше 5% від несплаченої суми.

За порушення строку оплати продукції, передбачених цим Договором, постачальник має право вимагати оплату 1% річних та індексу інфляційних втрат (п.10.5. Договору).

Сторонами було укладено 3 додаткові угоди, зокрема, додатковою угодою №3 від 15.10.2019 року до договору поставки продукції №238-13/390-ВК від 22.01.2019 року було внесено зміни до п.14.1 щодо строку дії договору, а саме "Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 р."

Також між сторонами договору була укладена угода від 27.08.2021 року про зміну сторони правонаступником до Договору №238-13/390-ВК від 22.01.2019 року.

У зв`язку з реорганізацією Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" в Акціонерне Товариство "Завод "Електроважмаш" сторони домовились, що усі права та обов`язки замовника за договором №238-13/390-ВК від 22.01.2019 р. перейшли до АТ "Завод "Електроважмаш".

На підтвердження виконання умов договору позивач надав видаткову накладну № 3097 від 12.03.2021, відповідно до якої за дорученням (довіреність) на отримання ТМЦ від 11.03.2021 року №74 (відповідальна особа на прийняття продукції ОСОБА_1) була здійснена поставка товару - кислота соляна синтетична технічна марка А ДСТУ 2904-94 (ГОСТ 857-95) у кількості 12 кг. Транспортування здійснювалося відповідно до ТТН від 12.03.2021 року за №120303, продукція була прийнята без зауважень 12.03.2021 року, був оформлений та вручений рахунок № 9317прк на загальну суму 213,12 грн.

Відповідно до вимог податкового законодавства, позивачем 12.03.2021 року була складена податкова накладна №12, яка відповідно до квитанції від 29.03.2021 року була зареєстрована (реєстрований номер ) та прийнята Замовником.

З урахуванням вимог п.4.1. договору, строк настання виконання грошових зобов`язань є 10.05.2021 року.

05.05.2021 року відповідно до видаткової накладної №3199 за дорученням (довіреність) на отримання ТМЦ від 05.05.2021 року №147 (відповідальна особа на прийняття продукції ОСОБА_1 ) була здійснена поставка кислоти соляної синтетична технічна марка А ДСТУ 2904-94 (ГОСТ 857-95) у кількості 1008 кг. Транспортування здійснювалося відповідно до ТТН від 05.05. 2021 року за №0505012, продукція була прийнята без зауважень. 05.05.2021 року був оформлений та вручений рахунок № 9432прк на загальну суму 17902,08 грн.

З урахуванням вимог п.4.1. договору, строк настання виконання грошових зобов`язань є 05.07.2021 року.

Відповідно до вимог податкового законодавства позивачем 05.05.2021 року була складена податкова накладна №2, яка відповідно до квитанції від 24.05.2021 року була зареєстрована (реєстрований номер ) та прийнята Замовником.

19.07.2021 року відповідно до видаткової накладної №3299 за дорученням (довіреність) на отримання ТМЦ від 19.07.2021 року №306 (відповідальна особа на прийняття продукції ОСОБА_1 ) була здійснена поставка: кислота сірчана технічна 1-й сорт, у кількості 409,2 кг та кислота соляна синтетична технічна марка А ДСТУ 2904-94 (ГОСТ 857-95) у кількості 1200 кг. Транспортування здійснювалося відповідно до ТТН від 19.07.2021 року за №190702, продукція була прийнята без зауважень. 19.07.2021 року був оформлений та вручений рахунок №9590прк на загальну суму 32360,40 грн.

Відповідно до вимог податкового законодавства позивачем 19.07.2021 року була складена податкова накладна № 24, яка відповідно до квитанції від 10.08.2021 року була зареєстрована (реєстрований номер ) та прийнята Замовником.

З урахуванням вимог п.4.1. договору строк настання виконання грошових зобов`язань є 16.09.2021 року.

06.10.2021 року відповідно до видаткової накладної №3417 за дорученням (довіреність) на отримання ТМЦ від 19.07.2021 року № 530 (відповідальна особа на прийняття продукції ОСОБА_1 ) була здійснена поставка: кислота соляна синтетична технічна марка А ДСТУ 2904-94 (ГОСТ 857-95) у кількості 1200 кг. Транспортування здійснювалося відповідно до ТТН від 06.10.2021 року за № 061002, продукція була прийнята без зауважень. 06.10.2021 року був оформлений та вручений рахунок № 9854прк на загальну суму 21312,00 грн.

З урахуванням вимог п.4.1. договору строк настання виконання грошових зобов`язань є 06.12.2021 року.

06.10.2021 року відповідно до видаткової накладної № 3418 за дорученням (довіреність) на отримання ТМЦ від 19.07.2021 року № 530 (відповідальна особа на прийняття продукції ОСОБА_1 ) була здійснена поставка: кислота сірчана технічна марка ДСТУ ГОСТ 2184:2018 1-й сорт у кількості 372 кг. Транспортування здійснювалося відповідно до ТТН від 06.10.2021 року за № 061001, продукція була прийнята без зауважень. 06.10.2021 року був оформлений та вручений рахунок №9857прк на загальну суму 10044,00 грн.

З урахуванням вимог п.4.1. договору строк настання виконання грошових зобов`язань є 06.12.2021 року.

06.10.2021 року позивачем на адресу АТ "Завод "Електроважмаш" була направлена претензія щодо всіх договірних зобов`язань що виникли та за якими була заборгованість у Замовника, в т.ч. й по договору поставки №238-13/390 від 22.01.2019 року на суму 50475,60 грн.

Листом від 20.12.2021 року за № 261-22/601 головою комісії з припинення АТ "Завод "Електроважмаш" було повідомлено позивача, що при здійсненні процедури приєднання АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини" зобов`язання перед позивачем будуть включені до передавального акту відповідно до бухгалтерського обліку АТ "Завод "Електроважмаш".

Отже, як зазначає позивач в позовній заяві, відповідачем станом на 06.04.2023 року оплата за отриманий товар не здійснена у повному обсязі та заборгованість становить 81831,60 грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначає щодо правонаступництва наситупне.

З відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 26.08.2021 року щодо Державного підприємства "Завод Електроважмаш" було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі рішення щодо реорганізації (номер запису: 068009292).

26.08.2021 року до даного Реєстру внесено запис (номер запису: 000089799) про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" (), яке є правонаступником Державного підприємства "Завод Електроважмаш".

17.09.2021 року на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу до Реєстру також було внесено запис №001089799 про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Строк розгляду вимог кредиторів - до 17.11.2021 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року за №1005-р «Про погодження реорганізації акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до акціонерного товариства «Турбоатом», було погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо реорганізації Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» () після завершення перетворення Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» у процесі приватизації шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Турбоатом» (код згідно з ) та зобов`язано Фонд державного майна здійснити комплекс заходів і процедур, пов`язаних із приєднанням Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» до Акціонерного товариства «Турбоатом» відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1228-р визначено, що функції з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (код згідно з ), здійснює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.3 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1228- р зобов`язано Фонд державного майна забезпечити у тижневий строк після завершення процедури приєднання акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (але не пізніше 28 грудня 2021 року) передачу в управління Кабінету Міністрів України пакета акцій у розмірі 75,22407664 відсотка, що належить державі у статутному капіталі Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Отже Кабінетом Міністрів України погоджено проведення процедури реорганізації акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (попередня назва - Акціонерне товариство «Турбоатом», ), яке є відповідачем у даній справі, процедура реорганізації шляхом приєднання мала бути завершена у строк до 28 грудня 2021 року.

Відповідно до п.1.4 Статуту Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" у новій редакції, яку затверджено позачерговими загальними зборами Товариства, які відбулись 28.07.2022 (протокол № 33 від 08.08.2022), що є у вільному доступі на офіційному сайті Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" за адресою: https://ukrenergymachines.com/investors/3519, АТ "Українські енергетичні машини" (далі по тексту - Товариство) є правонаступником всіх прав і обов`язків АТ "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" внаслідок приєднання останнього до Товариства відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року за №1005-р «Про погодження реорганізації АТ «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до АТ «Турбоатом».

Згідно з ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Таким чином, враховуючи приєднання Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (попередня назва Акціонерне товариство «Турбоатом»), усі зобов`язання Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш», у тому числі за спірним договором на поставку продукції № 238-13/390ВК від 22.01.2019 року, перейшли до його правонаступника Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Приписами частини 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 року у справі №910/2062/18.

Відповідно до вимог статті 14 ГПК України, яка встановлює диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Статтею 162 ГПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 року у справі №233/1950/19.

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 року №640/22013/18.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсервіс" (постачальник) до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення боргу за договором поставки, що укладений між позивачем (постачальником) та замовником - Акціонерним товариством "Завод Електроважмаш" (правонаступник Державного підприємства "Завод Електроважмаш").

Згідно з ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 статті 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Позивач як постачальник виконав свої зобов`язання за договором, але замовник повністю не розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права, а саме, про стягнення боргу з замовника за поставлений товар.

Як встановлено судом, сторонами договору поставки продукції № 238-13/390ВК від 22.01.2019 року є позивач та АТ "Завод Електроважмаш" (правонаступник ДП "Завод Електроважмаш"), тоді як позов про стягнення заборгованості за договором поставки пред`явлено до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", яке на думку позивача, є правонаступником замовника за договором поставки - Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш".

Втім суд не може погодитися з доводами позивача, з огляду на наступне.

В обґрунтування подання позову саме до АТ "Українські енергетичні машини" позивач посилається на лист від 20.12.2021 року за №261-22/601 яким було повідомлено, що зобов`язання перед Постачальником будуть включені до передавального акту відповідно до бухгалтерського обліку АТ "Завод "Електроважмаш".

Крім того, як вже було зазначено вище, позивач посилається на Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року за №1005-р «Про погодження реорганізації АТ «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до АТ «Турбоатом», було погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо реорганізації Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» () після завершення перетворення Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» у процесі приватизації шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Турбоатом» (код згідно з ) та зобов`язано Фонд державного майна здійснити комплекс заходів і процедур, пов`язаних із приєднанням Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» до Акціонерного товариства «Турбоатом» відповідно до вимог законодавства. Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1228-р визначено, що функції з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (код згідно з ), здійснює Кабінет Міністрів України. Відповідно до п.3 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1228-р, зобов`язано Фонд державного майна забезпечити у тижневий строк після завершення процедури приєднання АТ "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до АТ "Українські енергетичні машини" (але не пізніше 28 грудня 2021 року) передачу в управління Кабінету Міністрів України пакета акцій у розмірі 75,22407664 відсотка, що належить державі у статутному капіталі Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини". Отже, Кабінетом Міністрів України погоджено проведення процедури реорганізації АТ "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" () шляхом приєднання до АТ "Українські енергетичні машини" (попередня назва - АТ «Турбоатом», ), яке є відповідачем у даній справі, процедура реорганізації шляхом приєднання мала бути завершена у строк до 28 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 1.4 Статуту Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" у новій редакції, яку затверджено позачерговими загальними зборами Товариства, які відбулись 28.07.2022 (протокол № 33 від 08.08.2022), що є у вільному доступі на офіційному сайті Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" за адресою: https://ukrenergymachines.com/investors/3519, АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав і обов`язків АТ "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" внаслідок приєднання останнього до АТ "Українські енергетичні машини" відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 за №1005-р «Про погодження реорганізації АТ «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до АТ «Турбоатом».

Судом при розгляді справи досліджено офіційні дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - реєстр, ЄДРЮО), з яких вбачається наступне.

26.08.2021 року до ЄДРЮО внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Завод Електроважмаш", яке є правонаступником ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "Завод Електроважмаш" (дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код - ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", Код ).

З 17.09.2021 року на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ним органу до Реєстру також було внесено запис про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" в результаті її реорганізації, із строком пред`явлення кредиторських вимог до 17.11.2021 - "з 17.09.2021 - в стані припинення 001089799. Внесення рішення засновників щодо припинення ЮО в результаті реорганізації".

Згідно з ч.1, ч.5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до частини першої статті 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з ст.107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

За змістом частини другої статті 107 ЦК України до передавального акту підлягають включенню положення про правонаступництво усіх зобов`язань, заявлених до юридичної особи, що припиняється, незалежно від того, визнаються такі зобов`язання цією особою чи оспорюються.

Отже, законодавством передбачено спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється - шляхом звернення із відповідними вимогами до комісії з припинення юридичної особи. Водночас не визначено умов, за яких обмежуються чи ставляться в залежність від будь-яких обставин, встановлені статтею 107 ЦК України зобов`язання юридичної особи, що припиняється, щодо включення положення про правонаступництво щодо всіх своїх зобов`язань стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно з ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

На час прийняття рішення у справі дані щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" та відповідно про її правонаступників в реєстрі відсутні. На даний час АТ "Завод Електроважмаш" знаходиться в стані припинення.

Також відсутні відомості у реєстрі відносно того, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником АТ "Завод Електроважмаш".

Отже, як на час подання позову до суду, так й на даний час, відомості відносно того, що АТ «Завод Електроважмаш» припинено та АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником останнього - в ЄДРЮО відсутні.

Листом голови комісії з припинення АТ "Завод "Електроважмаш" від 20.12.2021 року за №261-22/601 лише було повідомлено позивача про те, що при здійсненні процедури приєднання АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини" зобов`язання перед позивачем будуть включені до передавального акту відповідно до бухгалтерського обліку АТ "Завод "Електроважмаш".

Доказів щодо припинення АТ «Завод Електроважмаш», його правонаступників, передавального акту, статуту, тощо позивачем до суду не надано.

Також позивачем в якості доказів не надано додаткових угод щодо заміни сторони у договорі, тощо.

На підставі викладеного замовник за спірним договором поставки - АТ "Завод Електроважмаш" є діючою юридичною особою та може виступати відповідачем у господарській справі та відповідати по своїм зобов`язанням.

Частинами 1-2 статті 48 ГПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже заміна неналежного відповідача та залучення співвідповідача, у відповідності до приписів господарського процесу, можлива лише за клопотанням позивача.

Позивач під час розгляду справи клопотання про заміну первісного відповідача належним чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем невірно визначений відповідач у справі - АТ "Українські енергетичні машини", оскільки останнім не порушено права позивача, та він на даний час не є правонаступником замовника за спірним договором поставки - АТ «Завод Електроважмаш».

Згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, на підтвердження того, що саме відповідачем порушені права позивача за договором поставки і що саме АТ "Українські енергетичні машини" має відповідати за даним позовом.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в позові.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 4, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 45, 46, 48, 73, 74, 76-80, 86, 129, 238, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254,256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" липня 2023 р.

Суддя К.В. Аріт