ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" липня 2023 р. Справа № 870/18/23

Суддя Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б.

секретар судового засідання Кострик К.,

за участю представників сторін:

заявника ("Луцька аграрна компанія"): адвоката Бородіна Т.В.,

позивача - Воробця С.І.,

відповідача -не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" б/н від 09.06.2023 (вх. № 01-05/1859/23 від 12.06.2023)

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023

у справі № 430/03.23 (м. Львів, третейський суддя А.А. Павлова)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Естейт", м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 , м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» "Октант", м. Київ

про стягнення заборгованості в розмірі 30 978 600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023року ТОВ «Вест-Естейт» звернулось до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 30 978 600,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з метою забезпечення виконання договору поворотного фінансового займу №562 від 18.11.2021, який укладений ТОВ «Вест-Естейт»(позикодавцем) та ТОВ «ФК «Октант»(боржником) на суму 30 978 600,00грн, 18.11.2021 позивач уклав з ОСОБА_1 договір поруки №31_1811_21. Однак, оскільки боржник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення позики в сумі 30 978 600,00грн, позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо погашення такої, яку останній залишив без задоволення.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 23.03.2023 у справі № 430/03.23 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вест-Естейт» 30 978 600,00 заборгованості за договором поворотного фінансового займу № 562 від 18.11.2021 та 40 260,00 грн сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді.

При прийнятті рішення третейський суд встановив неналежне виконання відповідачем як поручителем взятих на себе зобов`язань щодо повернення позивачу наданої позики.

07.04.2023 ТОВ «Вест-Естейт» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 23.03.2023 у справі № 430/03.23.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 ухвалено видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 23.03.2023 у справі №430/03.23.

12.06.2023 до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23.

Вказана заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 має прострочені грошові зобов`язання перед ТОВ "Луцька аграрна компанія" за договором позики від 30.08.2017 на суму 25 374 279грн. Відтак заявник стверджує, що поручаючись за виконання грошового зобов`язання за боржника ТОВ «ФК «Октант», ОСОБА_1 сам є боржником у значній сумі та завідомо ставить себе у неплатоспроможний стан, що, в свою чергу, впливає на права ТОВ «Луцька аграрна компанія» як кредитора ОСОБА_1 на отримання наданої позики. Заявник вказує, що у травні 2023року він звернувся до суду з позовом про визнання недійсним (фраудаторним) договору поруки, який укладений з метою забезпечення виконання договору поворотного фінансового займу №562 від 18.11.2021, тому на підставі п. 3 ч. 2 ст. 360 ГПК України вказує про наявність підстав для скасування рішення третейського суду- визнання недійсною третейської угоди. Також, як на окрему підставу для скасування рішення третейського суду, заявник посилається на вирішення судом питання щодо прав товариства як кредитора боржника, однак яке не брало участі у справі.

Також в прохальній частині заяви про скасування рішення третейського суду заявник просив зупинити провадження у цій справі до розгляду справи №914/1464/23 за його позовом про визнання недійсним договору поруки, який містить третейське застереження.

Автоматизованою системою документообігу суду вказану заяву(справа №870/18/23) ТОВ "Луцька аграрна компанія" розподілено для розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 суддею Кордюк Г.Т. прийнято до розгляду заяву ТОВ "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23.

20.06.2023 на запит судді Кордюк Г.Т. передано матеріали третейської справи № 430/03.23 для розгляду заяви ТОВ "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення третейського суду.

У зв`язку із звільненням з посади судді Кордюк Г.Т. призначено автоматизовану заміну складу суду для розгляду справи №870/18/23, за результатами проведення якої згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 справу №870/18/23 розподілено для розгляду судді - доповідачу Бонк Т.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 призначено розгляд заяви ТОВ "Луцька аграрна компанія" на 18.07.2023.

У відзиві на заяву ТОВ "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23 ТОВ «Вест-Естейт» просить відмовити у задоволенні такої заяви та залишити оскаржуване рішення третейського суду без змін.

Позивач зазначає, зокрема, що заявником не доведено передбачених ГПК України підстав для скасування рішення третейського суду. Вказує, що наявність відкритого провадження у справі №914/1464/23 за позовом ТОВ "Луцька аграрна компанія" про визнання недійсним договору поруки не свідчить про визнання третейської угоди недійною, а такі доводи заявника є передчасними. Зазначає, що заявником не наведено жодного права чи обов`язку саме ТОВ "Луцька аграрна компанія", які розглянуті чи вирішені третейським судом у справі № 430/03.23. Також позивач заперечує щодо клопотання заявника про зупинення провадження у даній справі, зазначаючи, що положеннями Глави 1 розділу VІІ ГПК України окремо не передбачено можливості та підстав зупинення провадження, на відміну від можливості зупинення провадження у справах за заявою про видачу наказу на виконання рішення третейського суду.

07.07.2023 від ТОВ "Луцька аграрна компанія" надійшло клопотання про витребування у Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" матеріалів справи № 430/03.23.

Також, 07.07.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд даної справи за його відсутності.

У судовому засіданні 18.07.2023 представник ТОВ "Луцька аграрна компанія" підтримав доводи заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23.

Представник позивача заперечив щодо такої заяви та просив залишити рішення третейського суду без змін.

Щодо поданого заявником клопотання про витребування у Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" матеріалів справи № 430/03.23 суд зазначає, що матеріали вказаної справи наявні в апеляційного суду.

Розглянувши заяву ТОВ "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення третейського суду, дослідивши матеріали третейської справи, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення викладені у статті 51 Закону України "Про третейські суди".

Перелік підстав, з яких може бути оскаржено та скасовано рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу (зокрема, у постанові від 31.08.2021 у справі №870/21/21), що виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених частиною 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до абз. 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Частинами 1, 4 - 6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.11.2021 ТОВ «Вест-Естейт» (позикодавець, позивач) та ТОВ «Фінансова компанія «Октант» (позичальник, третя особа) уклали договір поворотного фінансового займу №562, за умовами якого позичальнику передано у строк до 18.11.2022 позику у сумі 30 978 600, 00 грн.

В п.4.3 договору займу сторони погодили, що всі спори, які виникли у зв`язку із цим договором, мають бути передані на розгляд та остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» згідно його Регламенту з використанням діючого законодавства України.

Також 18.11.2021 ОСОБА_1 (поручитель, відповідач) та ТОВ «Вест-Естейт» (кредитор, позивач) уклали договір поруки №1_1811_21, відповідно до п.1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за повне виконання зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Октант» (боржник, третя особа) за договором поворотного фінансового займу №562 від 18.11.2021, яке полягає у сплаті боржником заборгованості на користь кредитора.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що всі спори, які виникли у зв`язку із цим договором, мають бути передані на розгляд та остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» згідно його Регламенту з використанням діючого законодавства України.

Місце проведення третейського розгляду : Україна, 79015, м.Львів, вул. Героїв Упа,72. Мова третейського розгляду -українська. Розгляд і вирішення спорів за цим договором проводить один третейський суддя(п.4.2 договору).

Таким чином, сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі. А отже, з моменту укладення цього договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів, пов`язаних з цими договором

У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поворотного фінансового займу №652 на підставі договору поруки №1_1811_21, позивач звернувся з позовною заявою до Постійно діючого третейського суду при асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» про стягнення 30 978 600, 00 грн заборгованості.

Як було зазначено вище, третейський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі.

Підставами скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23 ТОВ "Луцька аграрна компанія", яке не було учасником третейської справи, вказує на п. 3 ч. 2 ст. 350 ГПК України - третейську угоду визнано судом недійсною та п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України - третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Зокрема, заявник зазначає, що рішення було прийняте на підставі договору поруки, в якому міститься третейське застереження, дійсність якого він оспорює у судовому порядку в межах справи №914/1464/23.

Судом встановлено, що з позовом про визнання недійсним договору поруки ТОВ «Луцька аграрна компанія» звернулось вже після прийняття третейським судом оскаржуваного рішення 23.03.2023.

Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.05.2023 відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Луцька аграрна компанія» до ОСОБА_1 та ТОВ «Вест-Естейт» про визнання недійсним договору поруки.

Водночас, на дату розгляду справи апеляційним судом остаточного рішення по справі №914/1464/23 не прийнято. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.06.2023 у справі №914/1464/23 підготовче засідання відкладено на 21.08.2023.

Згідно з ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Отже, з огляду на презумпцію правомірності правочину, встановлену ст. 204 ЦК України, вказаний вище договір поруки наразі є чинним і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, оскільки докази протилежного в матеріалах справи відсутні, як і не надано доказів на підтвердження відсутності у третейського суду правових підстав розглядати даний спір.

Відтак, третейська угода, викладена у формі третейського застереження у п. 4.1 договору поруки №1_1811_21, станом на час розгляду справи третейським судом та Західним апеляційним господарським судом, також є чинною.

Таким чином, доводи заявника про недійсність спірного договору та третейської угоди не знайшли свого підтвердження при їх розгляді і дослідженні господарським судом, не доведені в установленому законом порядку та будуються на припущеннях, що свідчить про відсутність законодавчо встановлених підстав для скасування рішення третейського суду з наведених у заяві мотивів.

З огляду на наведене суд також відмовляє у задоволенні клопотання заявника про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №914/1464/23.

Щодо тверджень заявника, що оскаржуваним рішенням третейського суду вирішено також питання про його права та обов`язки суд зазначає таке.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають зі сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може бути взято до уваги.

Водночас, заявник - ТОВ «Луцька аграрна компанія» не було стороною договору поруки №1_1811_21, в якому міститься третейське застереження та на підставі якого виник третейський спір.

Оскаржуване рішення третейського суду від 23.03.2023 не містить жодної згадки, висновків чи вказівок суду про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Луцька аграрна компанія» як кредитора ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 3, 4 статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

На підставі викладеного Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23 належить відмовити, рішення третейського суду залишити без змін.

Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви про скасування рішення третейського суду, на підставі ст.129 ГПК України покладається на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 349, 351 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23 відмовити.

2. Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 23.03.2023 у справі № 430/03.23 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений при поданні заяви, покладається на заявника.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду у строки, визначені ч. 3 ст. 351 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 20.07.2023

Суддя Т.Б. Бонк