ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 Справа № 914/1148/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю., за участі секретаря судових засідань Копача М.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт-Проект», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем», с. Сокільники,

про: стягнення 326136,37 грн.

За участі представників:

від позивача: Магера О.М. - керівник,

від відповідача: не з`явився.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Софілайт-Проект», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем», с. Сокільники, 326136,37 грн. заборгованості за поставлену продукцію.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на поставку відповідачу продукції вартістю 879852,24 грн., за яку відповідач розрахувався частково. Позивач стверджує, що неоплаченою залишається продукція, яку він поставив відповідачу, на суму 326136,37 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів на спростування позовних вимог не подав, проти позову не заперечив.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.04.2023р. відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання у справі відкладалось з підстав, зазначених в наявній у матеріалах справи ухвалі суду.

Ухвалою суду від 06.06.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Судове засідання з розгляду справи по суті відкладалось.

Ухвалою суду від 14.07.2023р. заалишено без розгляду письмові пояснення позивача від 06.07.2023р. в частині долучення до справи нових доказів (40 аркушів видаткових накладних та 29 аркушів банківських виписок).

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 326136,37 грн. за поставлену йому по вказаних в позовній заяві видаткових накладних продукцію. Особа, яка має у справі протилежний процесуальний інтерес, має довести існування обставин, що спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує наявність обставин, що є предметом доказування у справі, зазначено ним в додатках до позовної заяви та поданих заяв.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Сторони у справі досягли домовленостей щодо поставки позивачем відповідачу товару.

Позивач поставив відповідачу: по видаткових накладних № 43 від 16 лютого 2022 р. (а.с. 41); № 206 від 12 серпня 2021 р.(а.с. 44); № 224 від 03 вересня 2021 р. (а.с. 45); № 228 від 10 вересня 2021 р. (а.с. 46); № 349 від 13 грудня 2021 р. (а.с. 48); № 397 від 29 грудня 2021 р. (а.с. 49); № 324 від 23 листопада 2021 р. (а.с. 51); № 354 від 14 грудня 2021 р. (а.с. 53); № 369 від 17 грудня 2021 р. (а.с. 55); № 370 від 17 грудня 2021 р. (а.с. 57), на підставі генеральних довіреностей № 2 та № 3 від 13.01.2021 р. (а.с. 58-59), продукцію вартістю 879852,24 грн.

Позивач стверджує, що на оплату товарів, вказаних у наведених вище видаткових накладних, він надав відповідачу рахунки: № 47 від 11 лютого 2022 р. на суму 20565,06 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 40); № 217 від 30 липня 2021 р. на суму 618913,86 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 42); № 186 від 03 червня 2021 р. на суму 8295 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 43); № 340 від 03 листопада 2021 р. на суму 221491,5 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 47); № 358 від 17 листопада 2021 р. на суму 1800,36 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 50); № 401 від 09 грудня 2021 р. на суму 11673 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 52); № 416 від 16 грудня 2021 р. на суму 2334,6 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 54); № 422 від 17 грудня 2021 р. на суму 2590,86 грн., у тому числі ПДВ (а.с. 56). Ці доводи позивача відповідачем не спростовано та не заперечено.

Наявними у матеріалах справи виписками по рахунках позивача (а.с. 60-73) підтверджується факт перерахування відповідачем позивачу загалом 603998,39 грн.

При цьому в рахунок оплати поставленої продукції зараховано здійснені відповідачем оплати, які визнаються позивачем у позовній заяві як оплати поставленої йому по спірних видаткових накладних продукції, а саме: № 221352 від 24.01.2022 р. на суму 12622,65 грн.; № 221746 від 14.02.2022 р. на суму 30000 грн.; № 221827 від 16.02.2022 р. на суму 12622,65 грн.; № 225323 від 25.07.2022 р. на суму 10000 грн.; № 228562 від 02.11.2022 р. на суму 20000 грн.; № 231053 від 13.01.2023 р. на суму 20000 грн.; № 231235 від 20.01.2023 р. на суму 10000 грн.

Суд також враховує в рахунок оплати отриманого від позивача товару по спірних накладних перерахування грошових коштів, здійснені відповідачем на оплату рахунків № 217 від 30.07.2021 р. та № 340 від 03.11.2011 р. Товари, вказані у цих рахунках, поставлялись позивачем відповідачу на підставі видаткових накладних № 206 від 12 серпня 2021 р., № 224 від 03 вересня 2021 р., № 228 від 10 вересня 2021 р. та № 349 від 13 грудня 2021 р.

При здійсненні решти платежів відповідач вказав у якості їх цільового призначення видаткові накладні, які не належать до спірних, а також вказав рахунки на оплату продукції, які згідно з поясненнями позивача від 06 липня 2023 р., стосуються оплати продукції, що поставлена за видатковими накладними, заборгованість за якими не належить до предмету спору у справі.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані лише в частині стягнення з відповідача 275853,85 грн. заборгованості. Наявні у матеріалах справи докази не підтверджують доводи позивача про наявність решти суми заборгованості відповідача за поставлений йому по спірних видаткових накладних товар.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, суд при ухваленні рішення керується тим, що згідно із статтями 509, 526, ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених у тому числі й договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 599 ЦК України та ст. 202 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом приписів статей 626, 627, 628, 629, 655, 691, 712 ЦК України, ст. 265 ГК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у п.п. 1 та 2 частини 2 ст. 55 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 ЦК України, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт-Проект» (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» (81130, Львівська область, с. Сокільники, вул. Об`їздна, будинок, 4, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» (81130, Львівська область, с. Сокільники, вул. Об`їздна, будинок, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт-Проект» (79022, м. Львів, вул. Городоцька,174, ) 275853,85 грн. боргу та 4137,81грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 19.07.2023 р.

Суддя Бортник О.Ю.