РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2023Справа № 910/3601/23

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»

про стягнення 28884,72 грн.

Представники сторін:

від позивача: Брусков В.Я.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 28884,72 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов`язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку із завданням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , водієм транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9908042, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 відкрито провадження у справі №910/3601/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

03.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності.

03.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідно до інформації з програмного комплексу Audahistory пошкоджений ТЗ вже ремонтувався. Відповідачем надано Консультацію №19/6268, складену аварійним комісаром Колядою В.В., в якій визначено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 46,10%.

17.04.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.06.2023.

У підготовчому засіданні 07.06.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 28.06.2023.

15.06.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 28.06.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.07.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 12.07.2023 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 12.07.2023 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26), що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якої ухвала суду була отримана відповідачем 04.07.2023 (за ідентифікатором пошуку 431).

У судовому засіданні 12.07.2023 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №757/61143/19-п, встановлено, що 05.11.2019 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим здійснив зіткнення з автомобілем БМВ, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

06.11.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №328613а8к3, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем БМВ, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п.19 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №328613а8к3 від 06.11.2018 строк його дії встановлено з 12.11.2018 по 11.11.2019.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку №РМРРХ000388 від 05.11.2019, виставленого СТО - ТОВ «АВТ Баварія Київ», вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 58609,38 грн.

Згідно з Актом виконаних робіт №РМРН0000404 від 10.12.2019, складеним між СТО та замовником, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 58308,16 грн.

Відповідно до Звіту №559 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ БМВ, державний номер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Гавриловим В.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №730/19 від 26.09.2019), вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 62259,19 грн (Ез = 0).

Згідно із страховим актом №ARX2513064 від 08.11.2019, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування становить 46887,50 грн, а згідно із страховим актом №ARX2526064 від 11.12.2019 - сума страхового відшкодування додатково становить 11420,66 грн.

Судом встановлено, що позивач 11.11.2019 здійснив виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №328613а8к3 від 06.11.2018 у розмірі 46887,50 грн та 12.12.2019 - у розмірі 11420,66 грн на рахунок СТО, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучено позивачем до позовної заяви (разом на суму 58308,16 грн).

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9908042 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн., франшизи - 1000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом АМ/9908042 (вих. №СУ/007858/3 від 08.01.2020) на суму 46887,50 грн та із заявою про доплату страхового відшкодування за Полісом АМ/9908042 (вих. №СУ/007858/3/2 від 10.02.2020) на суму 11420,66 грн.

03.02.2020 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування за Полісом АМ/9908042 у розмірі 28423,44 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6221 від 03.02.2020.

Оскільки відповідач не у повному обсязі здійснив виплату страхового відшкодування за Полісом АМ/9908042, позивач просить суд стягнути з відповідача частину невиплаченого страхового відшкодування у сумі 28884,72 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав на необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідно до інформації з програмного комплексу Audahistory пошкоджений ТЗ вже ремонтувався. Відповідачем надано Консультацію №19/6268, складену аварійним комісаром Колядою В.В., в якій визначено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 46,10%.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №328613а8к3 від 06.11.2018, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9908042, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АМ/9908042).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

При цьому, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту автомобіля визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення транспортного засобу, що вказується, зокрема, в акті виконаних робіт, складеному за результатами проведеного ремонту.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску вказаного автомобіля є 2015, з огляду на що строк експлуатації вказаного ТЗ станом на дату ДТП не перевищував строку (7 років), у зв`язку із чим КФЗ дорівнює « 0».

При цьому, відповідно до Звіту №559 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ БМВ, державний номер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Гавриловим В.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №730/19 від 26.09.2019), вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 62259,19 грн (Ез = 0).

Що стосується заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Так, відповідач вказав на необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідно до інформації з програмного комплексу Audahistory пошкоджений ТЗ вже ремонтувався. Відповідачем надано Консультацію №19/6268, складену аварійним комісаром Колядою В.В., в якій визначено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 46,10%.

Відповідно до п. 7.40 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Відповідно до п. 5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ.

При огляді пошкодженого ТЗ БМВ, державний номер НОМЕР_1 , експерт Гаврилов В.В. не виявив підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу, отже якщо навіть і були попередні ДТП з зазначеним авто, то під час відновлення були використані нові складники. Таким чином підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу відсутні.

Крім того, як вбачається з Консультації №19/6268 від 20.01.2020, вона складена аварійним комісаром Колядою В.В .

Однак, судом встановлено, що Коляда В.В. є працівником відповідача, а саме - фахівцем відділу розрахунку матеріального збитку, що зазначено в Страховому акті №ЦВ/19/6268 від 03.02.2020 та розрахунку страхового відшкодування.

Відповідно до п. 8 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 січня 1998 р. N 8 (яка діяла на момент ДТП і на день підписання аварійним комісаром Колядою В.В. згаданої вище консультації, втратила чинність 17.08.2022 р.), аварійний комісар не може з`ясовувати обставини і причини настання страхового випадку та визначати розмір збитків: 1) на замовлення осіб, з якими він перебуває у прямих родинних стосунках або знаходиться у службовій чи іншій залежності від них; 2) на об`єктах, до яких аварійний комісар має особистий майновий інтерес; 3) за договорами із суб`єктами, в яких він є засновником, має паї, акції або бере участь в управлінні ними.

Таким чином, оскільки аварійний комісар Коляда В.В. перебував у службовій залежності від відповідача, він не мав підстав встановлювати будь-які обставини, в тому числі щодо наявності Ез, щодо ДТП, яка сталась 05.11.2019 за участю автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , та автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 .

За таких обставин, судом не приймається в якості належного та допустимого доказу подана відповідачем Консультація №19/6268 від 20.01.2020, в якій визначено наявність коефіцієнта фізичного зносу автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 .

Отже, належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , є Акт виконаних робіт №РМРН0000404 від 10.12.2019, складений між СТО та замовником, відповідно до якого фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1 , становить 58308,16 грн.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9908042 становить 1000,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 100000,00 грн.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9908042 у межах фактично здійснених ним витрат (58308,16 грн) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу БМВ, державний номер НОМЕР_1 (58308,16 грн), беручи до уваги розмір франшизи за Полісом АМ/9908042 (1000,00 грн) та ліміт відповідальності (100000,00 грн), а також зважаючи на те, що відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування у розмірі 28423,44 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» страхового відшкодування у розмірі 28884,72 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується поданої відповідачем заяви про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Позовна давність як цивільно-правова категорія наділена такими ознаками: 1) має юридичний склад; 2) позначає сплив строку; 3) має правоприпиняючий характер, оскільки припиняє право на позов у матеріальному розумінні (право на задоволення позову); 4) застосовується у випадках порушення цивільних прав та інтересів особи; 5) встановлюється щодо вимог, які мають майновий характер, і деяких нематеріальних благ, передбачених законом; 6) застосовується лише за ініціативою сторони спору.

Застосування позовної давності в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ для того, щоб те або інше обмеження права на суд (в тому числі лімітування цього права часовими рамками) вважалося виправданим, мають бути додержані такі умови:

1) обмеження не повинно перешкоджати доступу до суду в такий спосіб чи такою мірою, що б зводити нанівець саму сутність цього права;

2) таке обмеження повинно мати легітимну мету;

3) має бути забезпечене належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленою метою (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» за заявами № 22083/93, 22095/93; пункт 31 рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France) за заявою № 23805/94, пункт 75 рішення від 07 грудня 2010 року у справі «Seal v. The United Kingdom» за заявою № 50330/07), а саме:

- строк позовної давності не повинен бути очевидно й надмірно коротким (unduly short) (пункт 76 рішення від 18 березня 2008 року у справі «Dacia S.R.L. v/ Moldova» за заявою № 3052/04);

- застосування позовної давності має бути передбачуваним (пункт 76 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Lelas v. Croatia» за заявою №55555/08);

- механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також мусить корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункт 52 рішення від 20 грудня 2007 року у справі «Phinikaridou v. Cyprus» за заявою № 23890/02).

Виходячи з вимог ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , прийнятої відповідно до ст.29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб , на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 неодноразово продовжено. Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 16.06.2021 строк дії карантину встановлено до 31.08.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

З огляду на те, що строк позовної давності продовжується на період дії карантину, суд дійшов висновку, що позивачем не було пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) страхове відшкодування у розмірі 28884 (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн 72 коп. та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 20.07.2023.

Суддя О.М. Спичак