РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2023Справа № 910/10659/19 (910/6549/21)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 3 063 200,00 грн.

в межах справи №910/10659/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська,129, ідентифікаційний номер 39508383)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська,28/1, ідентифікаційний номер 32593933)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Колодяжний В.Є.

Представники: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/10659/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" про банкрутство.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3 063 200,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3 063 200,00 грн до розгляду в межах справи №910/10659/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет"; вирішено позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 14.07.2021; витребувано у ОСОБА_1 всі документи та договори поворотної фінансової допомоги, що були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" та ОСОБА_2 за період з 2015 року по 2018 рік включно.

В судовому засіданні 14.07.2021 оголошено перерву до 18.08.2021, у зв`язку із заявленням представниками відповідача усного клопотання про відкладення розгляду справи та протокольною ухвалою продовжено строк відповідачу на подачу відзиву на позовну заяву.

16.08.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 продовжено строк підготовчого засідання та оголошено перерву до 06.09.2021, повторно витребувано у ОСОБА_1 всі документи та договори поворотної фінансової допомоги, що були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" та ОСОБА_2 за період з 2015 року по 2018 рік включно.

30.08.2021до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог.

06.09.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на заяву про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог.

В судовому засідання 06.09.2021 оголошено перерву до 11.10.2021.

В судовому засіданні 11.10.2021 від позивача надійшли пояснення щодо процесуально-правової кваліфікації заяви про зміну предмету позову, а від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд ухвалив відкласти розгляд справи на 15.11.2021.

19.10.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, які підтверджують поважність пропуску судового засідання у справі №910/10659/19 (910/6549/21).

В судовому засіданні 15.11.2021 з`явився представник відповідача та просив оголосити перерву в судовому засіданні, представники позивача не з`явилися, а тому в судовому засіданні відкладено розгляд справи на 29.11.2021.

26.11.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про залишення без розгляду заяви про заміну предмету позову у межах провадження по справі №910/10659/19 про банкрутство ТОВ "ПЗ Маркет" про стягнення заборгованості (повернення майна банкрута), заява про збільшення позовних вимог у межах провадження по справі №910/10659/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" про стягнення заборгованості (повернення майна банкрута) та заява про зміну підстав позову у межах провадження по справі №910/10659/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" про стягнення заборгованості (повернення майна банкрута).

29.11.2021 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяви про зміну підстав позову від 26.11.2021 та збільшення позовних вимог від 26.11.2021.

Судове засідання, призначене на 29.11.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Яковенко А.В, на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2022 призначено підготовче засідання на 07.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 відкладено підготовче засідання на 28.02.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Судове засідання 28.02.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 призначено підготовче засідання на 18.07.2022.

11.07.2022 до Господарського суду міста Києва від ліквідатора надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи №910/10659/19 (910/6549/21) звіт про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет".

В судовому засіданні 18.07.2022 оголошено перерву до 12.09.2022.

12.09.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну підстав позову.

В судовому засіданні 12.09.2022 оголошено перерву до 17.10.2022.

17.10.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову.

17.10.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 17.10.2022 не відбулося у зв`язку із перебуванням суді Яковенко А.В. на лікарняному.

25.10.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 призначено підготовче засідання на 28.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 закрито підготовче провадження у справі №910/10659/19 (910/6549/21) та призначено до розгляду по суті на 11.01.2023.

11.01.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення по справі.

В судовому засіданні 11.01.2023 оголошено перерву до 27.02.2023.

27.02.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення щодо розгляду по суті позовної заяви.

Судове засідання, призначене на 27.02.2023, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді А.В. Яковенко на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 призначено розгляд справи на 12.04.2023.

В судовому засіданні 12.04.20023 після дослідження доказів оголошено перерву до 05.06.2023.

25.05.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення.

В судове засідання 05.06.2023 з`явився представник позивача та ліквідатор, надали пояснення по суті спору, просили суд задовольнити позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 05.06.2023 з`явилася, надала пояснення по суті спору, заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 05.06.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЗ Маркет», представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 по справі №910/10659/19 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЗ Маркет», ліквідатором призначено арбітражного керуючого Горбача І.С.

Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором ТОВ «ПЗ Маркет» отримано виписки АТ «Укрексімбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрсиббанк» та АТ «Альфа-Банк» за період з 2015 по 2018 роки.

Проаналізувавши рух коштів по рахункам банкрута, ліквідатором встановлено, що ТОВ «ПЗ Маркет» надало ОСОБА_1 поворотну фінансову допомогу на загальну суму 5 072 200,00 грн., крім того з банківських виписок вбачається, що відповідачем було частково повернуто безвідсоткову зворотню фінансову допомогу на суму 2 009 000,00 грн.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.02.2019 одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Софткей-Україна» (після зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЗ Маркет») був ОСОБА_1 .

З метою повернення поворотної фінансової допомоги, що була надана ОСОБА_1 ліквідатор ТОВ «ПО Маркет» надіслав відповідачу лист- вимогу від 19.01.2021 № 02-01/351 про надання завірених копій всіх без винятку договорів за період з 2015 по 2018 роки та лист-вимогу від 10.02.2021 №02-01/358 про повернення отриманої поворотної фінансової допомоги у розмірі 3 063 200,00 грн.

Відповідь на вимоги позивач не отримав, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом про стягнення заборгованості.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування у відповідача всіх документів та договорів поворотної фінансової допомоги, що були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" та ОСОБА_2 за період з 2015 року по 2018 рік включно, яке було задоволено судом, оскільки ліквідатору ТОВ «ПЗ Маркет» Горбачу І.С. не було передано усіх документів, майна та цінностей.

Проте, відповідачем не було виконано вимоги ухвал суду від 16.06.20021 та від 05.01.2022 про витребування всіх документів та договорів поворотної фінансової допомоги, що були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" та ОСОБА_1 за період з 2015 року по 2018 рік включно, крім того, про необхідність надання таких документів суд неодноразово звертав увагу представників відповідача в судових засіданнях, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість перевірити умови всіх договорів, обумовлену сторонами розміру поворотної фінансової допомоги, виконання обов`язку позичальника щодо строків повернення зворотної фінансової допомоги.

В той же час, 06.04.2023 разом із відзивом на позовну заяву, після того як позивач змінив підстави позову, відповідачем було долучено копії договорів про безвідсоткову зворотну фінансову допомогу №54 від 27.04.2018 та №55 від 31.05.2018.

Так, 27.04.2018 та 31.05.2018 між ТОВ «Софткей -Ураїна» (після зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЗ Маркет») (далі - позикодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено Договори про безвідсоткову зворотну фінансову допомогу №54 та №55 відповідно (надалі - Договори).

Згідно п. 1.1. Договорів у порядку та на умовах визначених цим Договором, позикодавець надає у користування зворотну безвідсоткову фінансову допомогу позичальнику у розмірі, визначеному у п. 2.1 цих Договорів, а позичальник зобов`язується повернути зворотну фінансову допомогу у визначений цим Договором термін.

Пунктом 2.1 Договору №54 від 27.04.2018 встановлено, що розмір зворотної фінансової допомоги становить 344 000,00 грн.

Пунктом 2.1 Договору №55 від 31.05.2018 встановлено, що розмір зворотної фінансової допомоги становить 421 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договорів позикодавець перераховує зворотну фінансову допомогу позичальнику протягом 90 календарних днів з моменту підписання цих Договорів.

Згідно п. 3.2 Договорів зворотна фінансова допомога надається у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок позичальника, який вказаний у п. 11 Договорів.

Пунктом 4.1 Договору №54 від 27.04.2018 встановлено, що позичальник повинен повернути надану позикодавцем зворотну фінансову допомогу в термін до 26.04.2023 шляхом внесення коштів в касу позикодавця або у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок позикодавця, який вказано у п. 11 Договору.

Пунктом 4.1 Договору №55 від 31.05.2018 встановлено, що позичальник повинен повернути надану позикодавцем зворотну фінансову допомогу в термін до 30.05.2023 шляхом внесення коштів в касу позикодавця або у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок позикодавця, який вказано у п. 11 Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договорів позикодавець зобов`язується надати позичальнику у користування зворотну фінансову допомогу шляхом переказу коштів на картковий рахунок позичальника.

Згідно п. 5.2 Договорів позичальник зобов`язується:

- прийняти кошти від позикодавця в якості зворотної фінансової допомоги;

- повернути надану позикодавцем зворотну фінансову допомогу в термін, який вказано в п. 4.1.

Відповідно до п. 7.1 Договорів ці договори вважаються укладеними і набирають чинності з часу надання зворотної фінансової допомоги позичальнику.

Пунктом 7.2 Договору №54 від 27.04.2018 встановлено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору, та закінчується 26.04.2023, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 7.2 Договору №55 від 31.05.2018 встановлено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору, та закінчується 30.05.2023, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

З наданих позивачем виписок по особовому рахунку АТ «Укрексімбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрсиббанк» та АТ «Альфа-Банк» за період з 2015 по 2018 роки вбачається, що, крім наданих відповідачем договорів №54 від 27.04.2018 та №55 від 31.05.2018, ТОВ «Софткей -Україна» (після перейменування ТОВ «ПЗ Маркет») надавало зворотню фінансову допомогу ОСОБА_1 на підставі договорів №18 від 13.02.2015, №19 від 26.02.2015, №20 від 10.03.2015, №21 від 20.04.2015, №22 від 21.05.2015, №23 від 25.05.2015, №24 від 26.06.2015, №25 від 27.07.2015, №26 від 30.07.2015, №27 від 10.08.2015, №30 від 25.09.2015, №31 від 05.11.2015, №32 від 03.12.2015, №33 від 28.12.2015, №34 від 22.01.2016, №35 ввід 28.01.2016, №37 від 25.02.2016, №38 від 09.03.2016, №39 від 15.03.2016, №40 від 25.03.2016, №42 від 25.03.2016, №43 від 29.03.2016, №44 від 11.04.2016, №46 від 20.04.2016, №47 від 27.05.2016, №48 від 31.10.2016, №49 від 01.02.2016, №50 від 16.02.2017, №51 від 06.09.2017, №52 від 25.09.2017, №53 від 12.03.2018.

Відповідно до норм діючого Податкового кодексу України (п. 14.1.257.) поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передав у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 2 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному, або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Як вже було зазначено, наданими виписками по особовим рахункам позивача, підтверджується факт отримання відповідачем коштів у загальному розмірі 5 072 200 грн. В зазначених виписках вказано, що отримувачем коштів є ОСОБА_1 , призначення платежу - безвідсоткова зворотня фінансова допомога згідно договору № договору та дата договору.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що позивачем не надано копій договорів, що підтверджують укладання таких договорів та надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, а банківські виписки не можуть свідчити про дійсні обставини справи.

Як вже зазначалось вище, ухвалами Господарського суду міста Києва від 16.06.20021 та від 05.01.2022 витребувано у відповідача копії всіх документів та договорів поворотної фінансової допомоги, що були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" та ОСОБА_1 за період з 2015 року по 2018 рік включно, крім того, про необхідність надання таких документів суд неодноразово звертав увагу представників відповідача в судових засіданнях.

Вказані ухвали суду, залишились без виконання, проте після того як позивач подав заяву про зміну підстав позову, обгрунтовуючи її наявністю підстав для стягнення спірної заборгованості на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, та яка була прийнята судом 07.02.2022, про що зазначено у відповідній ухвалі, то 06.04.2023 відповідач надав копії договорів №54 від 27.04.2018 та №55 від 31.05.2018.

Тому, суд зазначає, що дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони правовідношення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначив, що «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен учасник діє добросовісно, як добрий господар, який є виваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки.

Отже, відповідач спочатку заперечував факт укладання договорів безвідсоткової фінансової допомоги, вподальшому надав копії двох договорів, що на думку суду свідчить про суперечливу поведінку відповідача у вказаній справі та недотримання мінімальних стандартів добросовісної поведінки сторони у судовому процесі, на які вправі розраховувати як суд, так і протилежна у спорі сторона.

Щодо твердження відповідача про неналежність та недопустимість доказів, наданих позивачем, суд зазначає наступне.

Положеннями частини третьої статті 13, частин першої та третьої статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Як вже неодноразово було зазначено, наданими виписками з банків АТ «Укрексімбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрсиббанк» та АТ «Альфа-Банк», підтверджується факт отримання відповідачем коштів у загальному розмірі 5 072 200,00 грн. В зазначених виписках вказано, що платник є ТОВ «Софткей-Україна» (після зміни найменування ТОВ «ПЗ Маркет»), отримувачем коштів є ОСОБА_1 , призначення платежу - безвідсоткова зворотня фінансова допомога згідно договору № договору та дата договору, на кожній сторінці банківської виписки наявний штамп відповідного банку, який надавав цю виписку та зазначено або розрахунковий рахунок відповідача або його ідентифікаційний код.

Отже, враховуючу суперечливу поведінку відповідача, суд вважає, що подані докази позивачем, а саме банківські виписки, оригінали яких були досліджені судом в судовому засіданні 12.04.2023, є більш вирогідними.

Крім того, вказаними банківськими виписками підтверджується факт часткового повернення коштів ОСОБА_1 у розмірі 2 009 000,00 грн., де у призначеннях платежу зазначені договори, які відповідачем не були надані.

Щодо строку позовної давності, суд зазначає наступне, що хоча в жодному запереченні або пояснення в прохальній частині відповідачем не було зазначено про застосування строків позовної давності, проте неодноразово в описовій частині своїх клопотань відповідач зазначав про сплив строку позовної давності.

Згідно ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частинами 3-5 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19, пред`явлення позову, який залишено судом без розгляду, не перериває позовної давності.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 17.03.2020 у справі № 10/5026/995/2012, сформулював наступну правову позицію.

Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюються і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника.

При визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин дати відкриття провадження у справі про банкрутство та дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки ні Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», положення якого втратили чинність, ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними правочинів, укладених боржником).

Відтак, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності. У спірних правовідносинах суб`єктом прав є боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатися боржник в особі уповноваженого органу.

Статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Отже, для юридичної особи як сторони правочину (договору тощо) днем початку перебігу позовної давності слід вважати день вчинення правочину, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права за цим правочином.

Таким чином, враховуючи, що договори укладені в 2015 році, то строк позовної давності закінчився у 2018 році, проте повертаючи у 2019 році зворотню фінансову допомогу за договорами 2015 року, відповідач в призначеннях платежу вказував договори 2015 року, отже строки позовної давності переривався.

Крім того, суд звертає увагу, що аналізуючи зміст договорів №54 від 27.04.2018 та №55 від 31.05.2018, вони є ідентичні, окрім суми наданої зворотної фінансової допомоги та дат повернення таких сум, проте загальний строк на який надається така допомога встановлена в п. 7.2 та становить п`ять років, також вказаним пунктом встановлено, що строк дії договори продовжується до повного виконання зобов`язань за договором.

З огляду на викладене, суд вважає, що строк позовної давності не пропущений позивачем.

Стосовно, тверджень відповідача, що строк виконання зобов`язання за договорами №54 від 27.04.2018 та №55 від 31.05.2018 не настав, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав, оскільки постанова про визнання ТОВ «ПЗ Маркет» прийнята судом 24.02.2020, то строк виконання по всіх зобов`язань банкрута настав 24.02.2020, про що зазначено в п. 7 резолютивної частини постанови у справі №910/10659/19.

Таким чином, строк повернення зворотної фінансової допомоги за договорами №54 від 27.04.2018 та №55 від 31.05.2018 настав 24.02.2020., а посилання відповідача, що норма статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства стосується лише кредиторів у справі, то суд зазначає, що таке трактування норми є помилковим.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Софткей-Україна» (після зміни найменування ТОВ «ПЗ Маркет» надало ОСОБА_1 зворотню фінансову допомогу на загальну суму 5 072 200,00 грн., частково ОСОБА_1 було повернуто надані кошти у загальному розмірі 2 009 000,00 грн., а тому сума не повернутої зворотної фінансової допомоги становить 3 063 200,00 грн.

Ця сума поворотної фінансової допомоги не повернута відповідачем на вимогу позивача.

З огляду на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували позовні вимоги, а саме не надано договорів укладених між позивачем та відповідачем, не надано банківських виписок з рахунку відповідача, які б свідчили про не здійснення перерахувань з боку позивача, а всі інші заперечення проти позовних вимог зводяться до незгоди з доказами, наданими позивачем.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗ Маркет" задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЗ Маркет» (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1; ідентифікаційний код 32599333) заборгованість за надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 3 063 200 (три мільйони шістдесят три тисячі двісті) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 12.07.2023.

Суддя А.В. Яковенко