ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 Справа № 914/3316/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ, за участю секретаря судового засідання Марти ПРИШЛЯК розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул», м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Техенерго», м. Львів,

про стягнення заборгованості,

представники сторін

від позивача: Грищенко Н. В. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

В провадженні господарського суду Львівської області перебувала справа №914/3316/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» про стягнення заборгованості за Договором поставки №120719/19.12.187/2 від 12.07.2019 та №0806/21/21.12.204/2 від 08.06.2021 в сумі 58 218 273,42 грн.

Ухвалою від 13.01.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 12.06.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 03.07.2023. В судове засідання представник відповідача не з`явився, натомість подав клопотання про відкладення у зв`язку з відпусткою, позивач забезпечив явку представника в режимі відеоконференції. 03.07.2023 судове засідання відкладено на 10.07.2023. Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, подав клопотання про відкладення у зв`язку з відпусткою, позивач забезпечив явку представника в режимі відеоконференції.

Щодо заявлено клопотання про відкладення та в цілому щодо відкладення судового засідання, суд повідомляє наступне. Відповідно до наказу №30/06 від 30.06.2023 ОСОБА_1 надано відпустку з 03.07.2023 по 31.07.2023. Станом на момент закриття підготовчого провадження, представник ПАТ «Техенерго» не повідомив про його перебування у відпустці з 03.07.2023. Представник позивача в судовому засіданні 10.07.2023 зазначила про участь ОСОБА_1 в судовому засіданні по справі 914/1650/22 в режимі відеоконференції. З сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, суду стало відомо, що ухвалою від 05.07.2023 по справі №914/1650/22 представнику ПАТ «Техенерго» Касаційний господарський суд Верховного суду задовольнив клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Перелічені факти вказують на те, що клопотання про відкладення по вказаній справі не переслідують дійсної мети. За наведених обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення, в судовому засіданні 10.07.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням умов договору поставки №120719/19.19.12.187/2 від 12.07.2019 у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 34 769 348,94 грн. Крім того відповідачем не виконуються умови договору поставки №0806/21/21.12.204/2 від 08.06.2021, заборгованість за вказаним договором становить 23 448 924,48 грн.

Позиція відповідача

Відповідач позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 вказує на відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. Крім того відповідач зазначає про форс-мажорні обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12 липня 2019 року між ТОВ «Сіті Соул» (Постачальник) та ПрАТ «Техенерго» (Покупець) укладено договір поставки №120719/19.12.187/2 (далі за текстом - Договір поставки 2019 року).

Відповідно до пункту 1.1. Договору поставки 2019 року, Постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити кабельну продукцію виробництва Kabelovna Kabex a.s. (Чехія), а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Відповідно до пункту 1.3. Договору поставки 2019 року, найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціни, строк поставки зазначені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору поставки 2019 року, ціна і загальна вартість Продукції зазначається в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору поставки 2019 року, валюта Договору і платежів - українська гривня (UAH).

Даний договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, не розірвано та не визнано недійсним.

Між ТОВ «Сіті Соул» та ПрАТ «Техенерго» було укладено три специфікації (копії специфікацій додаються до позову) до Договору поставки 2019 року:

- №1 від 12 липня 2019 року на суму 14 898 993 (чотирнадцять мільйонів вісімсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 66 копійок;

- №3 від 06 серпня 2019 року на суму5 918 400 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок;

- №4 від 19 серпня 2019 року на суму 16 327 793 (шістнадцять мільйонів триста двадцять сім тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 05 копійок.

Відповідно до п.п. 5.3.1 пункту 5.3. Договору поставки 2019 року, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Продукції у строки встановлені в Специфікації.

Згідно пункту 4.8. Договору поставки 2019 року, право власності на Продукцію переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами накладної на Продукцію, яка підтверджує виконання Постачальником свого зобов`язання щодо поставки Продукції.

На виконання умов Договору поставки 2019 року ТОВ «Сіті Соул» здійснило поставку, а ПрАТ «Техенерго» прийняло кабельну продукцію виробництва Kabelovna Kabex a.s. (Чехія), що підтверджується видатковими накладними:

- №63 від 29 серпня2019 року на суму 14 898 993 (чотирнадцять мільйонів вісімсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 66 копійок;

- №64 від 29 серпня 2019 року на суму 5 555 397 (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 64 копійки;

- №73 від 23 вересня 2019 року на суму 12 520 794 (дванадцять мільйонів п`ятсот двадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 67 копійок;

- №80 від 23 жовтня 2019 року на суму 5 918 400 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Згідно пункту 3.2. Договору поставки 2019 року, Покупець зобов`язується здійснити оплату Продукції за Договором відповідно до специфікації.

Згідно п.п. 5.1.1. пункту 5.1. Договору 2019 року, Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленої Продукції.

У пункті 6 кожної специфікації передбачено умови оплати товару, а саме: 30% - попередня оплата, 70% - протягом 30 календарних днів від дати відвантаження товару. Попередня оплата здійснюється Покупцем тільки після отримання Рахунка-фактури від Постачальника.

Так, на виконання умов специфікацій ТОВ «Сіті Соул» виставило рахунки ПрАТ «Техенерго», а саме:

- для оплати, поставленої ТОВ «Сіті Соул» Продукції за специфікацією №1 від 12 липня 2019 року на суму 14 898 993 грн, якій відповідає видаткова накладна №63 від 29 серпня 2019 року, останнім було виставлено ПрАТ «Техенерго» рахунок №25 від 07 серпня 2019 року на суму 14 898 993 грн.

- для оплати, поставленої ТОВ «Сіті Соул» Продукції за специфікацією №4 від 19 серпня 2019 року, якій відповідає дві видаткових накладні, а саме: №64 від 29 серпня 2019 року на суму 5 555 397,64 грн та №73 від 23 вересня 2019 року на суму 12 520 794,67 грн (рахунки №34 від 29.08.2019 та №37від 23.09.2019).

- для оплати, поставленої ТОВ «Сіті Соул» продукції за специфікацією №3 від 06 серпня 2019 року на суму 5 918 400,00 грн, якій відповідає видаткова накладна №80 від 23 жовтня 2019 року, останнім було виставлено ПрАТ «Техенерго» рахунок № 43 від16.10.2019.

Оплата по договору проведена частково, на суму 16 300 00,00 грн, що підтверджується банківськими виписками.

Матеріали справи містять претензії №9/11 від 25.11.2019 та №09/01 від 09.01.2020. 15.06.2020 позивач надіслав відповідачу лист №1106/02 від 11.06.2020 щодо сплати заборгованості.

08 червня 2021 року між ТОВ «Сіті Соул» (Постачальник) та ПрАТ «Техенерго» (Покупець) укладено договір поставки №0806/21/21.12.204/2 (далі за текстом - Договір поставки 2021 року) .

Відповідно до пункту 1.1. Договору поставки 2021 року, Постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити кабельну продукцію виробництва Kabelovna Kabexa.s. (Чеська Республіка), а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Відповідно до пункту 1.3. Договору поставки 2021 року, найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціни, строк поставки зазначені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору поставки 2021 року, ціна і загальна вартість Продукції зазначається в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору поставки 2021 року, валюта Договору і платежів - українська гривня (UAH).

08 червня 2021 року між ТОВ «Сіті Соул» та ПрАТ «Техенерго» укладено специфікацію №1 до договору поставки №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року.

16 липня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду щодо внесення змін до Договору поставки №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року та Специфікації №1 від 08 червня 2021 року до Договору поставки 2021 року.

Зокрема, зміни стосувались пунктів 3.2. та 4.3. Договору поставки 2021 року, які сторони домовились викласти в наступній редакції:

« 3.2. Якщо інше не передбачено Специфікацією, Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості Продукції за Договором у такому порядку:

3.2.1. оплата вартості поставленої Постачальником продукції (здійснюється) оплачується Покупцем на умовах відстрочення платежу протягом 150 (сто п`ятдесят календарних днів з дати поставки Продукції.

4.3. Строк поставки Продукції зазначається Сторонами у Специфікаціях до цього Договору».

Сторони внесли зміни до Специфікації до Договору поставки 2021 року, відповідно до яких змінили строк поставки Продукції. Так, Постачальник зобов`язується поставити 875 одиниць Продукції в період з 12 по 20 липня 2021 року і 935 одиниць Продукції в період з 12 по 20 липня 2021 року. При цьому, загальна вартість Продукції, що поставляється складає без ПДВ - 15 167 800,00 грн, а всього разом з ПДВ - 18 201 360,00 грн, що є еквівалентом 550 885,29 Євро за курсом продажу Євро до гривні (33,0402 грн за 1,00 Євро), який встановлено 08 червня 2021 року (17-00) на Міжбанківському валютному ринку України.

Відповідно до п.п. 5.3.1 пункту 5.3. Договору поставки 2021 року, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Продукції у строки встановлені в Специфікації.

Згідно з пунктом 4.9. Договору Договору поставки 2021 року, право власності на Продукцію переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на Продукцію, яка підтверджує виконання Постачальником свого зобов`язання щодо поставки Продукції

19 липня 2021 року, на виконання умов Договору поставки 2021 року, ТОВ «Сіті Соул» здійснило поставку, а ПрАТ «Техенерго» прийняло кабельну продукцію виробництва Kabelovna Kabexa.s. (Чеська Республіка) на загальну суму 18 201 360 (вісімнадцять мільйонів двісті одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок, що підтверджується видатковою накладною №25.

Згідно п.п. 5.1.1. пункту 5.1. Договору поставки 2021 року, Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленої Продукції.

Заборгованість погашена частково на загальну суму 1 350 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договори поставки №120719/19.12.187/2 від 12.07.2019 та №0806/21/21.12.204/2 від 08.06.2021.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу продукцію, яку останній прийняв. Вказані обстави підтверджуються переліченими вище доказами, які містяться в матеріалах справи.

Заборгованість по договорах поставки погашена частково.

Щодо заперечинь відповідача в частині застосування до даних правовідносин Постанови КМУ №187 від 03.03.2022 суд зазначає наступне. Положення вказаної постанови не підлягають застосуванню до даних правовідносинах, оскільки кредитором виступає ТОВ «СІТІ СОУЛ», щодо якого відсутні відомості про зв`язок з державою агресором. Додатково необхідно зазначити, що в Господарському суді міста Києва оскаржувались договори поставки №120719/19.12.187/2 від 12.07.2019 та №0806/21/21.12.204/2 від 08.06.2021. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 залишено без змін рішення першої інстанції по справі №910/13036/22, у позові Приватного акціонерного товариства "Техенерго" відмовлено. Рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/1461/23 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "ТЕХЕНЕРГО" відмовлено повністю. За наведених обставин договори поставки є дійсними, укладеними належним чин та обов`язковими до виконання.

Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до п. 7.2. договорів поставки сторона, що не може виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж через 10 днів з моменту їх виникнення повідомити іншу сторону в письмовій формі.

Учасники спірних правовідносин в укладених договорах передбачили відповідні умови застосування наслідків дії форс-мажорних обставин, зокрема і передбачили про необхідність повідомити про такі.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені статтею 617 Цивільного кодексу України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з положеннями статті 218 господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 Касаційний господарський суд вказав наступне:

« 46. Верховний Суд звертає увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

47. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Таким чином, неповідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Аналогічна правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.03.2023 у справі №920/505/22.

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №926/2343/16, від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі №905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Необхідно зазначити, що в даному випадку в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до позивача із повідомленням про початок дії обставин непереборної, з огляду на що у нього відсутні підстави посилатися на форс-мажор.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення 22 543 585,97 грн основної заборгованості по договору №120719/19.12.187/2 від 12.07.2019 та 16 851 360,00 грн основної заборгованості по договору №0806/21/21.12.204/2 від 08.06.2021 підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Оскільки відповідач порушив грошове зобов`язання, суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для застосування у даній справі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Провівши відповідний перерахунок, врахувавши строки нарахування інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що суми інфляційних втрат та 3% річних нараховані позивачем правильно, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 6.4. Договору поставки 2021 року, за порушення строків оплати за Продукцію, що визначені в п.3.2. цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день затримки оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до пункту 6.5. Договору поставки 2021 року, Сторони дійшли взаємної згоди збільшити строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штраф, пеня) за цим Договором до трьох років.

За умовами Договору поставки 2021 року, для оплати вартості поставленої Постачальником продукції було передбачено відстрочення платежу, а саме протягом 150 (сто п`ятдесят) календарних днів з дати поставки Продукції.

Поставка Продукції здійснена Позивачем « 19» липня 2021 року на загальну суму 18 201 360,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №25 від 19 липня 2021 року, саме з цієї дати розпочинається відрахування 150 календарних днів для оплати поставки.

Протягом дії відстрочення платежу, Відповідач частково оплатив поставлену Продукцію у розмірі 1 350 000,00 грн.

Таким чином, станом на 16 грудня 2021 року (151 календарний день з дня поставки Продукції за Договором та день, з якого починається затримка оплати за Договором) основна заборгованість Відповідача становить 16 851 360,00 грн, тому саме ця сума використовується для розрахунку пені.

Враховуючи положення частини шостої тстатті 232 Господарського кодексу України, розрахунок пені проведено за період з 16 грудня 2021 року по 15 червня 2022 року.

Отже, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором поставки №0806/21/21.12.204/2 від « 08» червня 2021 року становить 1 746 237 (один мільйон сімсот сорок шість тисяч двісті тридцять сім) гривень 35 копійок.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 873 274,10 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 73-74, 76-80, 123-124, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» про стягнення заборгованості за договорами поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року та №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Техенерго» (79005, м. Львів, проспект Шевченка, буд. 21, кв. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» (04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд.15, ) заборгованість за договорами поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року та №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року в загальному розмірі 58 218 273 (п`ятдесят вісім мільйонів двісті вісімнадцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 42 копійки, що складається з:

- заборгованості за договором поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року у загальному розмірі 34 769 348,94 грн, з яких 22 543 585, 97 грн - основна сума боргу; 493 245,58 грн - три проценти річних; 9 732 517,39 грн - інфляційні втрати.

- заборгованості за договором поставки №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року у загальному розмірі 23 448 924,48 грн, з яких 16 851 360,00 грн - основна сума боргу; 1 746 237,35 грн - пені; 516 621,14 грн - три проценти річних; 4 334 705,99 грн інфляційні втрати.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Техенерго» (79005, м. Львів, проспект Шевченка, буд. 21, кв. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» (04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд.15, ) судовий збір в розмірі 873 274,10 грн.

4. Призначити на 17.07.2023 о 15:00 судове засідання для вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку і строки передбачені ст. 256,257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.07.2023.

Суддя Горецька З.В.