ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.07.2023 Справа № 914/1755/22
Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Прокопів І.І., розглянувши матеріали
за заявою:Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА», м.Трускавець, Львівська область;
про:про прийняття додаткового рішення
у справі:№ 914/1755/22
за позовом: Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА», м.Трускавець, Львівська область;
до відповідача:Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів;
про:визнання недійсним та скасування рішення.
Представники сторін:
від заявника (позивача): Король Р.М. адвокат
від відповідача: не з`явився
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1755/22 за позовом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРМ, оформлене протоколом №07/01 від 17.01.2022, щодо задоволення Акту про порушення №000541 від 18.11.2021.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі №914/1755/22 позов задоволено. Визнано недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРМ, оформлене протоколом №07/01 від 17.01.2022, щодо задоволення Акту про порушення №000541 від 18.11.2021, яким Дочірньому підприємству з іноземними інвестиціями ДП «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА», згідно з актом-розрахунком АТ «Львівгаз» донараховано необлікований об`єм природного газу в розмірі 4 943 442,57 грн. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 2 481,00 грн судового збору.

На адресу Господарського суду Львівської області від Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №1790/23 від 22.03.2023).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.03.2023 прийнято вказану заяву до розгляду, справу призначено до розгляду на 06.04.2023.

05.04.2023 представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання б/н від 05.04.2023 (вх. № 8512/23 від 05.04.2023) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.04.2023 судове засідання відкладено на 20.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.04.2023 судове засідання відкладено на 01.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 судове засідання відкладено на 08.05.2023.

03.05.2023 на електронну адресу суду надійшла ухвала Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 (вх. №11092/23 від 03.05.2023) про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 14.04.2023 на рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі №914/1755/22. Вказаною ухвалою суду витребувано матеріали справи №914/1755/22 в Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.05.2023 провадження щодо вирішення питання про судові витрати у справі № 914/1755/22 було зупинено до перегляду Західним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі № 914/1755/22.

13.06.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, до якого долучено копію постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 у справі № 914/1755/22 та заяву від 09.06.2023 про збільшення витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 4 000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2023 провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 06.07.2023.

03.07.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява б/н від 03.07.2023 (вх. № 16396/23 від 03.07.2023) про відкладення розгляду справи у зв`язку із відсутністю уповноважених представників, що можуть здійснювати представництво Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» через скасування з 28.06.2023 головою правління відповідача довіреностей не представництво.

Ухвалою суду від 06.07.2023 розгляд справи відкладено 13.07.2023.

В судове засідання 13.07.2023 представник позивача з`явився, відповідач участь уповноваженого представника не забезпечив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 48 000,00 грн надано суду наступні документи:

копії ордеру серії АА №1000001 від 29.07.2022,

ордеру серії АА №1000001 від 30.05.2023,

договору про надання юридичних послуг від 06.07.2022,

акту про надання юридичних послуг від 20.03.2023 на суму 48 000,00 грн,

акту прийому-передачі документів від 06.07.2022,

рахунку-фактури №03-1 від 20.03.2023 на суму 48 000,00 грн.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua) Король Роман Михайлович має право здійснювати адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва №003809 від 05.05.2015, виданого Радою адвокатів міста Києва.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

05.04.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до 12 000,00 грн, оскільки заявлена сума витрат в розмірі 48 000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 висловив правову позицію, згідно котрої під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відступила від висновку щодо необхідності зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги та дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

З урахуванням наведених правових позицій, суд зазначає, що у відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій вказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у справі №910/20792/20, при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатом таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18, якою визначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Пунктом 4.1. договору про надання юридичних послуг від 06.07.2022 сторони передбачили, що за надані послуги замовник (позивач у справі) виплачує виконавцеві (адвокату) плату в розмірі визначеному в Актах про надання юридичних послуг.

Як встановлено судом, на підтвердження витрат позивачем долучено підписаний позивачем та адвокатом акт про надання юридичних послуг від 20.03.2023 на суму 48 000,00 грн. У вказаному акті зазначено перелік наданих послуг.

Суд звертає увагу позивача на те, що Акт надання послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зазначає, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не потребувала значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин після відкриття провадження у справі не змінювалося, доказів на підтвердження ступеня складності справи, вирішення нових правових питань суду не надано. Крім того, суд враховує наявність заперечень відповідача щодо заявлених витрат на правничу допомогу, які вважає частково обґрунтованими в контексті вищенаведеного.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 30.01.2023 у справі 910/7032/17.

З урахуванням наведених вище обставин, зважаючи на наявні заперечення відповідача щодо обсягу заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, здійснивши аналіз предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення справи для суспільного інтересу, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про розподіл витрат на правничу допомогу та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на адвокатську допомогу до 20 000,00 грн, яка, на переконання суду, є співмірною із часом, необхідним для виконання відповідних робіт, а також співмірною із ціною позову, та відповідає категорії та складності справи.

Відповідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Щодо заяви позивача від 09.06.2023 про збільшення витрат на професійну правничу допомогу на 4 000,00 грн за участь адвоката в розгляді справи в суді апеляційної інстанції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Господарським судом Львівської області рішення у справі №914/1755/22 прийнято 16.03.2023. Повний текст рішення складено 27.03.2023.

Судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення позивачем подано до відділення поштового зв`язку 12.06.2023, що підтверджується поштовим конвертом, в якому надійшла відповідно заява, із відтиском календарного штемпелю відділення поштового зв`язку.

Таким чином, строк на подання заяви про збільшення витрат на професійно правничу допомогу та доказів щодо розміру понесених судових витрат, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА» пропущено.

Враховуючи наведене, заява позивача від 09.06.2023 про збільшення витрат на професійну правничу допомогу залишається без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що за приписами ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на викладене, керуючись 126, 129, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА» від 09.06.2023 залишити без розгляду.

2. Заяву Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА» від 20.03.2023 ( вх. №1190/23 від 22.03.2023) про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів, вул. Золота, 42 (ідентифікаційний код 03349039) на користь Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» Лікувально-санаторної відновлюючої асоціації державної канцелярії Республіки Молдова «САНАТОРІЙ «МОЛДОВА», м. Трускавець, вул. Городище, 12, Львівська область (ідентифікаційний код 04929052) витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 20 000,00 грн.

4. В задоволенні решти вимог заяви позивача щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 13.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення. Повне додаткове рішення складено та підписано 19.07.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.