номер провадження справи 15/95/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 Справа № 908/989/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору

27.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», м. Запоріжжя про стягнення страхового відшкодування в розмірі 30 970,25 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 справу № 908/989/23 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 29.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/989/23 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/95/23. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/989/23.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 28.04.2023 відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Копію зазначеного документа направити на адресу позивача, докази направлення надіслати суду.

Запропоновано позивачу у строк до 12.05.2023 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 29.05.2023, відповідно до ст. 167 ГПК України, надати заперечення разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено невиконання відповідачем зобов`язань з виплати страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу, який спричинив ДТП. Оскільки позивач, відповідно до Закону, здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 30 970,25 грн. Обґрунтовуючи позов посилався на ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також позивачем було подано орієнтовний розрахунок витрат у справі: витрати зі сплати судового збору у справі в розмірі 2684, витрати на проведення експертизи - 5000,00 грн, витрати на правову допомогу - 5000,00 грн.

13.04.2023 судом отримано відзив на позовну заяву від ТДВ «СК «КРЕДО» (відзив надійшов електронною поштою з КЕП). З підстав, викладених у відзиві, відповідач не визнав. Вказує, що свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування ТДВ «СК «КРЕДО» виконало, що підтверджується платіжним дорученням від 29.04.2020 на суму 26489,76 грн. Звертає увагу, що позивачем сума відшкодування визначені без урахування коефіцієнта фізичного зносу, що є неправомірним.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

10.09.2019 у м. Києві по вул. Нижній Вал, буд. 13 сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Унаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 .

На момент, коли було спричинено матеріальну шкоду, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» №0175/19-Т/Ц7 від 26.04.2019, який було укладено між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (позивач) та власником автомобіля «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 (Страхувальник «VOLKSWAGEN Sharan»).

За вказаним договором позивач застрахував майнові інтереси Страхувальника «VOLKSWAGEN Sharan», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору 15.05.02019 до 14.05.2020.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ «СК «Кредо» (відповідач) за договором-полісом № АО3033569 зі строком дії 02.04.2019-01.04.2020. Ліміт за шкоду життю та здоров`ю 200 000,00 грн, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн, франшиза 00,00 грн.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва у справі №758/12267/19 від 02.12.2019, якою названого водія визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

11.09.2019 водійка «VOLKSWAGEN Sharan» звернулась до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 57 460,01 грн на рахунок ФОП Демидова А.О. (СТО), яким здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №54415530 від 20.09.2019 на суму 57 460,01 грн.

Після виплати страхового відшкодування 23.05.2022 позивач звернувся до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у вчиненні 10.09.2019 ДТП із вимогою про сплату страхового відшкодування.

Відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 26 489,76, що підтверджується платіжним дорученням № 4424 від 29.04.2020 на суму 26 489,76 грн.

З виплаченою сумою страхового відшкодування позивач не погодився та звернувся до господарського суду із даним позовом про стягнення з відповідача 30 970,25 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», яка кореспондується зі статтею 354 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Також згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Так, за приписами норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо розміру відшкодування, оскільки позивач вважає, що відповідач як страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності, має йому відшкодувати повну вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування зносу, а відповідач навпаки наполягає, що у нього існує лише обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, із застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,58.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує (32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах у справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, у справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, у справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, у справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, у справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Отже, застосування коефіцієнту фізичного зносу на складові частини (деталі) пошкодженого автомобіля у даному випадку є обов`язковим.

Розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 (далі - Методика).

Відповідно до п. 7.38, п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортник засобів затвердженої Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), далі за текстом - Методика, значення коефіцієнта фізичного зносу, приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; ….

Винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);

б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації;

в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 автомобіль «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 , 2015 року випуску.

Відповідно до звіту ТОВ «АТЛАНТ ПЛЮС 2018» № 18553 від 24.04.2020, виготовленого на замовлення відповідача, автомобіль «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , піддавався ремонтному впливу.

Відповідно до вимог п. 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Згідно з Ремонтною калькуляції № 16242 від 19.09.2019 вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складає 60 325,46 грн.

Згідно з рахунком СТО (ФОП Демидов А.О.) №2066829 від 17.09.2019 вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу склала - 57 360,01 грн.

Відповідно до Звіту ТОВ «АТЛАНТ ПЛЮС 2018» №18553 від 24.04.2020 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 26 489,76 грн, у тому числі: вартість ремонтних робіт (Ср) - 5756,40 грн, вартість матеріалів (См) - 7232,88 грн, вартість складових, що підлягають заміні (Сс) - 32 144,00 грн.

Відповідно до розрахунку коефіцієнта фізичного зносу КТЗ значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) складових транспортного засобу «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 = 0,58.

Суд звертає увагу, що, ані ремонтна калькуляція № 16242 від 19.09.2019, ані рахунок СТО №2066829 від 17.09.2019, що надані позивачем до суду, коефіцієнт фізичного зносу не враховано.

Таким чином, підставивши вихідні дані, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (Сврз) складає: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез)

Сврз = 5756,40 грн + 7232,88 грн + 32 144,00 грн х (1 - 0,58) = 26 489,76 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач сплатив відповідачу суму страхового відшкодування в розмірі 26489,76 грн - платіжне доручення № 4424 від 29.04.2020 на суму 26 489,76 грн.

Отже, відповідач здійснив страхову виплату відповідно до Звіту ТОВ «АТЛАНТ ПЛЮС 2018» № 18553 від 24.04.2020 щодо проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 . Розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, згідно з цим Звітом, визначений як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу.

У позовній заяві позивач просить здійснити виплату страхового відшкодування на підставі наданого рахунку СТО ФОП Демидов А.О., проте даний розрахунок не містить інформації щодо врахування коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Ураховуючи вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «VOLKSWAGEN Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (у розмірі 26 489,76 грн), визначені полісом № АО3033569 розміри франшизи (0,00 грн) та ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, за спірним страховим випадком відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 26 489,76 грн.

Як свідчать матеріали справи, сума страхового відшкодування у розмірі 26 489,76 грн була відповідачем сплачена в повному обсязі.

Належними та допустимими доказами наявності підстав для стягнення з відповідача суми відшкодування у розмірі 30 970,25 грн позивачем не доведено.

Беручи до уваги викладене, позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.07.2023.

Суддя І. С. Горохов