12.07.2023Справа № 910/3446/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича
до товариства з обмеженою відповідальністю "Левайс"
про стягнення 94 107,30 грн.
Представники сторін: не викликались.
Фізична особа-підприємець Фарбун Сергій Іванович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Левайс" про стягнення 94 107,30 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.06.2023 р. у справі № 910/3446/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Левайс" (03057, м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 6/ літери/Б,Б'/, ) на користь фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) основний борг в розмірі 86 660 (вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят) грн.. 00 коп., неустойку в розмірі 226 (двісті двадцять шість) грн.. 74 коп., три проценти річних в розмірі 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн. 44 коп., інфляційні втрати в розмірі 5 860 (п`ят тисяч вісімсот шістдесят) грн. 12 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

28.06.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить суд: поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. Ухвалити додаткове рішення у справі №910/3446/23, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Левайс" на користь фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича 70 000,00 грн. витрат на професійну допомогу.

В обґрунтування клопотання про поновлення позивачем зазначено, що рішення у справі було ухвалено та підписано 16.06.2023 року. Проте, ознайомився з повним текстом рішення позивач лише 19.06.2023 після появи його в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч.1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає за можливе поновити позивачу строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

03.07.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в якому просить суд: у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовити. Також, зазначено, що відповідач вважає витрати на правничу допомогу такими, що не підлягає задоволенню, або ж підлягає суттєвому зменшенню.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2023 у справі №910/3446/23 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу позивача під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Отже, фізична особа-підприємець Фарбун Сергій Іванович просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, в позовній заяві позивачем було зазначено, що витрати на правову допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи орієнтовно складають 75 000,00 грн. Також, в позовній заяві зазначалось, що докази, що підтверджуватимуть надання витрат на правничу допомогу та відповідно, їх оплату, будуть надані позивачем до суду у відповідності до вимог, визначених ч.8 ст. 129 ГПК України.

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи заявник долучив копії:

- договору про надання правничої (правової) допомоги від 28.10.2022 укладений з адвокатським об`єднанням «С.Д.К. Партнерс», відповідно до умов якого клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу клієнту, здійснити захист, представництво інтересів клієнта у судах будь-яких інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства, а також інших державних органах, підприємствах, установах, комісіях та організаціях будь-якої форми власності, перед фізичними та юридичними особами як на території України тау і за її межами.

Отримання винагороди об`єднанням за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару (п.2.1 договору).

Обсяг та вартість правової допомоги, що надається на підставі даного договору, визначається сторонами в додатковому договорі, який є невід`ємною частиною даного договору (п.2.2 договору).

- додаткового договору №2 від 02.02.2023 року до договору про надання правничої (правової) допомоги від 28.10.2022, відповідно до п.1 якого сторони визначили наступне: у відповідності до п.1.1 договору клієнт доручає об`єднанню вчиняти всі необхідні юридичні дії, захист та представництво інтересів клієнта, які пов`язані із зверненням останнього до господарського суду із позовної заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Левайс» () про стягнення заборгованості за договором на технічне обслуговування та ремонт обладнання №01/12/19 від 01.122019 року.

Замовник оплачує гонорар (винагороду) об`єднанню за надану правову (правничу) допомогу з розрахунку вартості однієї нормо-години правової (правничої) допомоги 3 500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. (п.4 додаткового договору).

Попередня орієнтовна вартість правової (правничої) допомоги за договором складає 100 000,00 (сто тисяч) гривень. Загальна вартість правової (правничої) допомоги за цим договором може бути збільшена у наслідок виникнення необхідності надання додаткових послуг та/або збільшення нормо - годин потрібних на належне представлення інтересів клієнта, або зменшена, у наслідок відсутності необхідності вчинення певних процесуальних дій та/або зменшення нормо-годин потрібних на належне представлення інтересів клієнта, що буде відображене в акті про приймання-передачу наданих послуг, як невід`ємному додатку до цього договору (п.5 додаткового договору).

За результатами надання правової (правничої) допомоги за цим додатковим договором складається акт приймання-передачі (надалі-акт), що підписується представниками кожної зі сторін (п.6 додаткового договору).

Загальна (остаточна) вартість правової (правничої) допомоги за цим договором та її склад відображається в акті, як невід`ємному додатку до договору та цього додаткового договору (п.7 додаткового договору).

Клієнт сплачує на користь об`єднання загальну (остаточну) вартість правової (правничої) допомоги за зговором протягом 60 (шістдесяти) днів після підписання акту про приймання-передачу наданих послуг на підставі, виставленого об`єднанням рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок об`єднання (п.9 додаткового договору).

- акту приймання-передачі від 21.06.2023 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 28.10.2022 та додаткового договору №2 від 02.02.2023, відповідно до умов якого об`єднання надало клієнту правову (правничу) допомогу відповідно до умов договору та додаткового договору, а Клієнт прийняв правову (правничу) допомогу.

Правова (правнича) допомога надана Клієнту включає в себе:

2.1 ознайомлення з наданими матеріалами та проведення правового аналізу документів, розроблення а узгодження правової позиції - 3 години (вартість - 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень без ПДВ);

2.2 складання позовної заяви про стягнення заборгованості (розрахунок пені, інфляційних втрат, трьох процентів річних), засвідчення копій документів та подання позовної заяви (поштова відправка) до Господарського суду міста Києва - 6 годин (вартість - 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень без ПДВ);

2.3 ознайомлення із відзивом на позовну заяву, розроблення та узгодження правової позиції - 2,5 години (вартість - 8 750 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень без ПДВ);

2.4 складання відповіді на відзив та подання її (поштова відправка) відповідачу та місцевому суду - .5 годин (вартість - 22 750 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень без ПДВ);

2.5 складання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат професійну правничу допомогу та подання її (поштова відправка) відповідачу та місцевому суду - 2 години (вартість - 7 000 (сім тисяч) гривень без ПДВ)

Загальна вартість наданої правничої (правової) допомоги об`єднання за цим актом складає 70 000 сімдесят тисяч) гри. 00 коп. без ПДВ.

Клієнт сплачує на користь об`єднання загальну вартість правової (правничої) допомоги в строк до 21 серпня 2023 року на розрахунковий рахунок об`єднання.

- оригінал ордеру серія АА № 0024998 від 06.01.2023 на надання правничої (правової) допомоги фізичній особі-підприємцю Фарбун Сергію Івановичу адвокатом Крупським В.В, адвокатського об`єднання «С.Д.К. Партнерс».

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 про те, що "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)".

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень позивача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018р. по справі №910/23210/17.

Згідно із частинами 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Так, позивачем подано заперечення в якому зазначено, що зазначений об`єм правових послуг, визначений в акті приймання-передачі є значно завищеним та неспіврозмірним за обсягом, необґрунтованим, містить в собі частину послуг, які не відносять до правової допомоги, а тому не підлягає задоволенню або ж підлягає суттєвому зменшенню.

Таким чином, враховуючи наявність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумної необхідності розміру адвокатських витрат та фінансового стану сторін, суд вважає, що заява фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 35 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (50% від 70 000,00 грн.). В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.08.2018 р. у справі № 916/1283/17, від 20.11.2018 р. у справі № 910/23210/17, від 06.03.2019 р. у справі № 910/15357/17, від 12.06.2019 р. у справі № 910/11310/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.09.2018 р. у справі № 753/15683/15.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Левайс" (03057, м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 6/ літери/Б,Б'/, ) на користь фізичної особи-підприємця Фарбун Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн.. 00 коп.

3.В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий