ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокуСправа № 912/289/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №912/289/23 від 17.05.2023

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк"), код ЄДР 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

до відповідача 1.: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліванті" (далі - ТОВ "Ліванті"), код ЄДР 42682495, вул. Кільцева, буд. 63, м. Кропивницький, 25014

відповідача 2.: гр. ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 370 999,99 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - адвокат Кирдан А.В., довіреність №7832-К-Н-О від 10.09.2021;

від відповідача 1. - участі не брали;

від відповідача 2. - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява АТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Ліванті" та гр. ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.02.2022 в розмірі 370 999,99 грн (332 999,99 грн - заборгованість за кредитом; 38 000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1. кредитного договору №б/н від 09.02.2022, в частині повернення кредитних коштів. Крім того, позивач зазначає, що 08.02.2022 між АТ КБ "Приватбанк" та гр. ОСОБА_1 укладено договір поруки №POR497, предметом якого є надання поруки відповідачем 2. за виконання зобов`язань відповідача 1., які випливають з Договору. Тож, позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом солідарного стягнення з відповідача 1. та відповідача 2. суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.02.2022.

Господарським судом враховано, що відповідачем 2. у справі є фізична особа, однак з дати набрання чинності Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

У зв`язку з тим, що відповідачем 2. у позовній заяві зазначена фізична особа господарський суд ухвалою від 22.02.2023 постановив звернутись до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області та Божедарівської селищної ради із запитами про надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування), що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, гр. ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

06.03.2023 та 03.05.2023 до суду надійшли відповіді Головного управління ДМС у Дніпропетровській області та Божедарівської селищної ради щодо зареєстрованого місця проживання гр. ОСОБА_1 за запитуваною адресою.

Ухвалою від 04.05.2023 суддя залишила позовну заяву №б/н від 30.01.2023 АТ КБ "Приватбанк" без руху та надала строк для усунення недоліків.

12.05.2023 до господарського суду від позивача надійшла заява №20230504/1199 від 05.05.2023 про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху), відповідно до якої усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 17.05.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/289/23, ухвалив справу №912/289/23 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 15.06.2023 - 12:00, встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

Копія ухвали суду від 17.05.2023 направлена 18.05.2023 на адреси сторін листами з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали від 17.05.2023, що направлявся судом на адресу відповідача 1., вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата поштового штемпеля 27.05.2023.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою 17.05.2023 вважається днем вручення судового рішення ТОВ "Ліванті".

Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали від 17.05.2023, що направлявся судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача 2., повернутий органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата поштового штемпеля 21.06.2023.

Крім того відповідно до довідки Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа від 18.05.2023 документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження" від 17.05.2023 по справі №912/289/23 (суддя Коваленко Н.М.) було надіслано 18.05.2023 одержувачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліванті" на його електронну адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протокольною ухвалою від 15.06.2023 на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 11.07.2023 об 11:00 год.

Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали від 15.06.2023, що направлявся судом на адресу відповідача 1., вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата поштового штемпеля 20.06.2023.

Відповідач 2. повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №790, яке міститься в матеріалах справи.

Крім того відповідно до довідки Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа від 16.06.2023 документ в електронному вигляді "Ухвала-повідомлення" від 15.06.2023 по справі №912/289/23 (суддя Коваленко Н.М.) було надіслано 16.06.2023 одержувачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліванті" на його електронну адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, місцезнаходження відповідачів суду відоме, і на такі адреси направлено ухвали господарського суду від 17.05.2023 та 15.06.2023.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі №922/2887/16 наголошує, що відповідно до ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачами та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідачів щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто їх власною волею.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідачів про дату, час та місце проведення засідання суду.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні за відсутності представників відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

09.02.2022 ТОВ "Ліванті" через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписало із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ".

Відповідно до цієї Заяви позичальник приєднався до розділу 1.1. "Загальні положення" та підрозділу 3.2.2. Умови та правила надання послуги "КУБ" Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ "Приватбанк" pb.ua на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Відповідно до п. 1.1. Заяви Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Пунктом 1.2. сторони обумовили розмір кредиту: 500 000 грн.

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 1.4. Договору у період з дати підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1,4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в. т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (п. 1.5. Договору).

Відповідно до п. 1.6. Договору порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що рафік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 3.2.2.1. Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" (далі - Послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та /або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі-Заява), а також в системі Приват-24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват 24 та або в сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.2.3.1. Умов повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Згідно з п. 3.2.2.3.1.4. Умов клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені у Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначені в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів, (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

У п. 3.2.2.3.2. Умов визначено, що за користування Послугою клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно з графіком, визначеним в Заяві та тарифах. У разі несплати процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.2.6.2.).

Відповідно до п. 3.2.2.5.3. Умов клієнт зобов`язується, зокрема: повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.2.3.1, 3.2.2.3.2, 3.2.2.5.14, 3.2.2.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

У п. 3.2.2.9.1. Умов визначено, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.2.1, 3.2.2.3 цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в пункті 3.2.2.3.2.

Пунктом 3.2.2.3.3 Умов передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами.

Відповідно до пункту 3.2.2.3.4 Умов клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у розмірі 4 % в місяць від простроченої суми заборгованості.

Згідно з п. 3.2.2.10.3. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Пунктом 3.2.2.11 Умов передбачено, що договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язання за договором.

Додатком №1 до Заяви про приєднання до умов та правил надання послуг "КУБ" №б/н від 09.02.2023 закріплено графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач перерахував на рахунок відповідача 500 000,00 грн кредитних коштів.

Зазначені обставини також підтверджуються наданою позивачем банківською випискою по рахунку ТОВ "Ліванті".

Відповідач 1. не здійснив повернення кредитних коштів у зв`язку з чим у нього станом на 26.01.2023 виникла заборгованість за кредитом в сумі 332 999,99 грн та заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 38 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є кредитним договором.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України кореспондуються зі статтею 628 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частинами 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору в частині повернення кредитних коштів та сплати щомісячної комісії за користування кредитними коштами, а тому заявлені позивачем до стягнення суми заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нараховані згідно наданого розрахунку є правомірними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

При цьому судом враховано відсутність заперечень відповідача 1. щодо заявленої суми заборгованості за Договором та порядку нарахування таких сум.

Суд встановив, що 09.02.2022 між банком (кредитор) та гр. ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №РOR497 від 08.02.2022 (далі - договір поруки), який підписано цифровим електронним підписом поручителя 09.02.2022, предметом якого, відповідно до п. 1.1, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Ліванті", (боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до:

1.1.1. розділу 3.2.2 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі "Угода 1", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.3.2. Угоди 1 - перші 6 місяців 1,6 відсотка (одна ціла шість десятих) в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4 відсотка (одна ціла чотири десятих) від початкового розміру кредиту; за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.3.3 Угоди 1 - 4,0% (чотири) відсотки в місяць від суми простроченої заборгованості;

б) кредиту в розмірі 500 000,00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно з п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

За умовами п. 1.5. договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою 1" боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою 1" цей договір припиняє свою дію.

За приписами ст. 546-547 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 1 і 2 ст. 543 ЦК України).

При цьому, оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 у справі №922/2913/18.

Дослідивши умови Договору поруки №РOR497 від 08.02.2022, який підписано 09.02.2022 електронним цифровим підписом гр. ОСОБА_1 , про що свідчить наданий позивачем Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, предмет договору поруки визначено з урахуванням суми наданого кредиту за Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 09.02.2022, а також з урахуванням процентної ставки за користування кредитом, які узгоджені сторонами договору поруки №РOR497 від 08.02.2022, а отже суд приходить до висновку, що первинні зобов`язання, забезпечені порукою, визначені саме на забезпечення виконання зобов`язань за договором про приєднання до Умов від 09.02.2022.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання ТОВ "Ліванті" зобов`язань щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків у вигляді щомісячної комісії, а також факт невиконання гр. ОСОБА_1 зобов`язань за Договором поруки, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення солідарно з відповідачів 332 999,99 грн заборгованості за кредитом та 38 000,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів.

Водночас, у зв`язку з тим, що стягнення солідарно суми судових витрат законом не передбачено та з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 5 565,00 грн покладаються на відповідачів порівну по 2 782,50 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліванті" (код ЄДР 42682495, вул. Кільцева, буд. 63, м. Кропивницький, 25014) та гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (код ЄДР 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.02.2022 в розмірі 370 999,99 грн, з яких: 332 999,99 грн - заборгованість за кредитом, 38 000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліванті" (код ЄДР 42682495, вул. Кільцева, буд. 63, м. Кропивницький, 25014) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (код ЄДР 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) 2 782,50 грн судового збору.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (код ЄДР 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) 2 782,50 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії ухвали направити сторонам засобами поштового зв`язку (позивачу на адресу для листування), а також відповідачу 1. на e-mail: .

Повне рішення складено 17.07.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.