ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/1674/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/1674/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Попова Олександра Вікторовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 )

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (ідентифікаційний код 07923280; юридична адреса: 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61)

про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги в загальному розмірі 401123,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

ФОП Попов О.В. звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 1674/23 від 26.04.2023) до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 07.11.2022 № 2 в загальному розмірі 655841,08 грн за спожиті комунальні послуги за період з березня 2022 року по 31.12.2022, а саме: за водопостачання та водовідведення 42512,12 грн та за електричну енергію - 613328,96 грн; а також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 9837,62 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором від 07.11.2022 № 2 на спільне безоплатне користування нерухомим майном, а саме: приміщеннями комплексу будівель, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський (зараз пр. Героїв Харкова), буд. 51, загальною площею 2650 кв. м (далі Майно), укладеним між ФОП Поповим О.В. (Власник або Балансоутримувач), Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (Платник) та Військовою частиною НОМЕР_2 (Користувач), щодо внесення оплати за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, за водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 року по 31.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.05.2023 у справі № 922/1674/23 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 50, ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, та надано заявнику 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

15.05.2023 за вх. № 12066 від позивача - ФОП Попова О.В. до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 12.05.2023, в якій позивач, окрім іншого, повідомляє, що в позовній заяві було допущено технічну помилку в частині визначення суми заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача, у зв`язку з чим кінцева сума до стягнення становить 401123,12 грн, та додає до вказаної заяви уточнену позовну заяву від 12.05.2023, в якій зменшує розмір позовних вимог, а саме: просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 401123,12 грн за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 року по 31.12.2022, а саме: за водопостачання та водовідведення - 42512,12 грн та за електричну енергію - 358611,00 грн за договором від 07.11.2022 № 2; а також просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6016,85 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.05.2023 у справі № 922/1674/23 прийнято до розгляду позовну заяву ФОП Попова О.В. в редакції уточненої позовної заяви від 12.05.2023, поданої разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви від 12.05.2023 (вх. № 12066 від 15.05.2023), відкрито провадження у справі № 922/1674/23, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та позивачу встановлено 5-тиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

12.06.2023 за вх. № 14937 від відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що Користувачем - Військовою частиною НОМЕР_2 протягом 2022 року не було укладено з Балансоутримувачем - ФОП Поповим О.В. договорів на відшкодування комунальних послуг та не підтверджено кількість спожитих комунальних послуг, у зв`язку з чим відповідачу - Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харків (Платнику) не відомо кількість спожитих комунальних послуг військовою частиною. Посилається на те, що відповідно до ст. 19 Закону України Про Збройні Сили України, фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків фінансується виключно з Державного бюджету України та є неприбутковою установою. Згідно зі ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ, інші енергоносії, комунальні послуги та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом відповідних послуг у межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі. Вказаний відзив судом долучено до матеріалів справи.

26.06.2023 за вх. № 16386/23 від позивача - ФОП Попова О.В. до суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, як таких, що не спростовують заявлені позивачем вимоги, зазначає, що відповідно до умов п. 8.2 договору від 07.11.2022 № 2 відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу всі витрати за комунальні послуги, в тому числі штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язання. Військовою частиною НОМЕР_2 (Користувачем) підтверджено заборгованість за споживання електричної енергії на загальну суму 358611,00 грн та підтверджено заборгованість за водопостачання та водовідведення лише на суму 11894,91 грн, що підтверджується копіями наданих до цієї відповіді на відзив актами та рахунками, які погоджені та засвідчені командиром Військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим позивач має намір звернутись до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог. Також у відповіді на відзив позивач зазначає, що відзив на позовну заяву було ним отримано 12.06.2023 в системі Електронний суд, тобто строк на подання відповіді на відзив пропущено, затримка у наданні відповіді на відзив виникла у зв`язку з веденням переговорного процесу з відповідачем щодо мирного врегулювання спору та отримання відповідних документів, що затверджені військовою частиною, тому позивач просить суд поновити йому строк на подання відповіді на відзив.

Крім того, 26.06.2023 за вх. № 16735/23 від позивача - ФОП Попова О.В. до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначає про зменшення суми позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості з 401123,12 грн до 370505,91 грн, з посиланням на те, що після подання позовної заяви до суду Військовою частиною НОМЕР_2 (Користувачем) було підтверджено витрати за водопостачання та водовідведення лише на суму 11894,91 грн, що підтверджується відповідними актами та рахунками, виставленими комунальними службами, копії яких надані позивачем до відповіді на відзив відповідача, у зв`язку з чим загальний розмір позовних вимог становить 370505,91 грн замість заявлених в уточненому позові 401123,12 грн.

Ухвалою суду від 03.07.2023 у справі № 922/1674/23 задоволено клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив, поновлено позивачу строк на подання відповіді на відзив та прийнято до розгляду подану позивачем відповідь на відзив. Також зазначеною ухвалою заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог у справі № 922/1674/23 (вх. № 16735/23 від 26.06.2023) залишено без розгляду у зв`язку з тим, що вказану заяву подано з порушенням строку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 46 та ч. 1-3 ст. 252 ГПК України.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи на надані позивачем до позовної заяви докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наданою до позовної заяви Інформаційною довідкою № 325016130 від 07.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

07.11.2022 між ОСОБА_1 (Власник або Балансоутримувач), Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (Платник) та Військовою частиною НОМЕР_2 (окремий НОМЕР_3 батальйон 127 бригада) (Користувач) укладено договір № 2 згідно з умовами п. 1.1, 1.2 якого Балансоутримувач надає Користувачу можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном за адресою: м. Харків, пр. Московський, 51, а саме: приміщення комплексу будівель загальною площею 2650 кв. м, що розташовано за адресою: м. Харків, пр. Московський, 51, для власних потреб використання.

Згідно з п. 2.1 договору від 07.11.2022 № 2 (далі по тексту Договір), Користувач вступає в спільне використання Майна в термін, указаний в Договорі та в акті передачі Майна.

У відповідності до п. 3.2 Договору, Платник зобов`язаний відшкодувати Балансоутримувачу всі витрати за комунальні послуги, витрати на утримання та поточний ремонт, які були отримані Користувачем за час дії цього Договору.

Пунктом 3.3 Договору сторони передбачили, що всі відшкодування за отримані послуги Користувачем за цим Договором сплачуються Платником, але виключно за погодженням із ним.

Згідно з п. 3.4 Договору, підставою для відшкодування Платником за Користувача комунальних послуг є вставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Балансоутримувачу. З метою відшкодування комунальних послуг Балансоутримувач зобов`язаний виставляти рахунки Платнику та надати копії рахунків, що виставлені Балансоутримувачу постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

Користувач зобов`язаний здійснювати витрати, пов`язані зі спільним використанням Майна, у том числі фактичні комунальні платежі (п. 4.6 Договору).

Платник зобов`язаний відшкодувати Балансоутримувачу вартість комунальних послуг, що спожиті Користувачем у процесі виконання цього Договору (п. 8.2 Договору).

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір розпочинає свою дію з 08.03.2022 та впродовж дії воєнного стану, але не довше 31.12.2022.

У відповідності до умов п. 10.3 Договору, зміни до умов цього Договору або його розірвання допускається за взаємною згодою Сторін.

Додатковою угодою від 15.01.2023 договору № 2 від 07.11.2022 у зв`язку з тим, що Балансоутримувач передав Предмет Договору, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, 51, в управління Приватному підприємству БОМОНД ПЛЮС, сторони внесли зміни до Договору, зокрема змінили найменування Балансоутримувача з ОСОБА_1 на фізичну особу-підприємця Попова Олександра Вікторовича, та виклали п. 3.3 Договору у новій редакції, згідно з якою всі відшкодування за отримані послуги Користувачем за цим Договором сплачуються Платником, шляхом переказу коштів на банківський рахунок Балансоутримувача - ФОП Попова О.В., а також виклали п. 3.4 Договору у новій редакції, згідно з якою підставою для відшкодування Платником за Користувача комунальних послуг є вставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Балансоутримувачу. З метою відшкодування комунальних послуг Балансоутримувач зобов`язаний надати Платнику та Користувачу рахунки на проведення відшкодування на банківський рахунок ФОП Попова О.В. та копії рахунків, що виставлені ПП БОМОНД ПЛЮС постачальниками, які надають комунальні послуги.

Пунктом 5 додаткової угоди від 15.01.2023 до договору № 2 від 07.11.2022 сторони домовились, що умови Договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли між ними з 08.03.2022, у т.ч. за п. 1 та п. 2 цієї Додаткової угоди.

Відповідно до п. 10.4 Договору, у разі відсутності заяви Користувача про припинення чи дострокове розірвання Договору, дія Договору продовжується на той самий строк, на який його було укладено і на тих самих умовах.

У матеріалах справи відсутні докази припинення чи дострокове розірвання Договору, о отже вказаний Договір є діючим.

Факт передачі нерухомого майна Користувачу в спільне безоплатне користування підтверджується наявним у матеріалах справи Актом приймання-передачі нерухомого майна згідно договору безоплатного використання від 07.11.2022 № 2 від 08.03.2022, згідно з яким Балансоутримувач передав, а Користувачу прийняв приміщення комплексу будівель загальною площею 2650 кв. м, що розташовано за адресою: м. Харків, пр. Московський, 51. Вказаний акт приймання-передачі підписаний обома сторонами без заперечень та зауважень, а також погоджений Платником.

Як зазначає позивач у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків не виконано належним чином своїх зобов`язань за договором від 07.11.2022 № 2 щодо відшкодування за спожиті Користувачем комунальні послуги за електричну енергію, за водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 року по 31.12.2022.

Позивач звернувся до відповідача з Вимогою від 28.02.2023 про відшкодування комунальних послуг за договором від 07.11.2022 № 2, додавши до зазначеної вимоги рахунки, виставлені ним рахунки на проведення відшкодування, та рахунки постачальників, які надають комунальні послуги.

Відповідач у відповіді на Вимогу позивача повідомило про неможливість передати до органу Казначейства України доручення на здійснення відшкодування згідно з заявленою позивачем вимогою від 28.02.2023 у зв`язку з тим, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету України, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в межах взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою (в редакції уточненої позовної заяви від 12.05.2023, поданої разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви від 12.05.2023 (вх. № 12066 від 15.05.2023)) про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 401123,12 грн за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 року по 31.12.2022, а саме: за водопостачання та водовідведення 42512,12 грн та за електричну енергію 358611,00 грн за договором від 07.11.2022 № 2.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Статтею 793 ЦК України визначені вимоги до форми договору найму будівлі або іншої капітальної споруди, згідно з якими договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

У відповідності до ч. 1 ст. 795 ЦК України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, дослідивши текст укладеного договору від 07.11.2022 № 2, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором найму будівлі або іншої капітальної споруди, а спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі зазначеного договору, є правовідносинами щодо користування приміщеннями комплексу будівель без сплати за користування вказаними приміщенням, але з відшкодуванням всіх витрат за спожиті комунальні послуги та на утримання і поточний ремонт, які були отримані наймачем (Користувачем) за час дії цього Договору.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором від 07.11.2022 № 2, передав у спільне безоплатне користування приміщення комплексу будівель загальною площею 2650 кв.м, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Московський, 51, що підтверджується Актом приймання-передачі нерухомого майна згідно договору безоплатного використання від 07.11.2022 № 2 від 08.03.2022.

Як вбачається із зазначеного Акту приймання-передачі, Користувач та Платник підписали цей акт без заперечень та зауважень, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, вони повинні належним чином виконувати всі умови укладеного з позивачем Договору, в тому числі в частині своєчасного та у повному обсязі внесення платежів з відшкодування за спожиті комунальні послуги, в т.ч. за електричну енергію, водопостачання та водовідведення.

Пунктом п. 3.2 Договору сторони передбачили обов`язок Платника - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (відповідача у справі) відшкодувати Балансоутримувачу - ФОП Попову О.В. (позивачу у справі) всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Користувачем - Військовою частиною НОМЕР_2 за час дії цього Договору.

Згідно з п. 3.3 Договору в редакції додаткової угоди від 15.01.2023 до зазначеного Договору, всі відшкодування за отримані послуги Користувачем за цим Договором сплачуються Платником, шляхом переказу коштів на банківський рахунок Балансоутримувача - ФОП Попова О.В.

У відповідності до умов п. 3.4 Договору в редакції додаткової угоди від 15.01.2023 до зазначеного Договору, Підставою для відшкодування Платником за Користувача комунальних послуг є вставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Балансоутримувачу. З метою відшкодування комунальних послуг Балансоутримувач зобов`язаний надати Платнику та Користувачу рахунки на проведення відшкодування на банківський рахунок ФОП Попова О.В. та копії рахунків, що виставлені ПП БОМОНД ПЛЮС постачальниками, які надають комунальні послуги.

У матеріалах справи містяться рахунки на оплату за спожиту електричну енергію (а.с. 54-58), виставлені ПП БОМОНД ПЛЮС (споживачу) постачальником - ТОВ ОВІС на підставі укладеного між ними договору про постачання електричної енергії споживчу (приєднання) № ПЕ-213/21 від 23.06.2021, за період з травня 2022 року по жовтень 2022 року, який входить до спірного періоду (з березня 2022 року по 31.12.2022.

Згідно з п. 5.5 договору № ПЕ-213/21 від 23.06.2021, оплата електричної енергії здійснюється до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі Акту прийома-передачі електричної енергії.

На виконання п. 5.5 № ПЕ-213/21 від 23.06.2021 постачальником - ТОВ ОВІС у період з травня 2022 року по жовтень 2022 року були складені Акти прийома-передачі електричної енергії (а.с. 138-143), копії яких надані позивачем до відповіді на відзив на позовну заяву, на загальну суму 358611,00 грн, а саме Акти прийома-передачі електричної енергії:

- № 5027 від 31.05.2022 за травень 2022 року, згідно з яким поставлено електричну енергію обсягом 1184 КВт на суму 5392,82 грн (а.с. 138);

- № 5851 від 30.06.2022 за червень 2022 року, згідно з яким поставлено електричну енергію обсягом 344 КВт на суму 1566,83 грн (а.с. 139);

- № 7120 від 31.07.2022 за липень 2022 року, згідно з яким поставлено електричну енергію обсягом 43802 КВт на суму 221583,10 грн (а.с. 140);

- № 8070 від 31.08.2022 за серпень 2022 року, згідно з яким поставлено електричну енергію обсягом 1936 КВт на суму 10258,37 грн (а.с. 141);

- № 9181 від 30.09.2022 за вересень 2022 року, згідно з яким поставлено електричну енергію обсягом 19645 КВт на суму 117377,78 грн (а.с. 142);

- № 10344 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року, згідно з яким поставлено електричну енергію обсягом 495 КВт на суму 2432,81 грн (а.с. 143).

Із вищезазначених Актів прийома-передачі електричної енергії вбачається, що вказані в цих актах обсяги поставленої електричної енергії вартістю на загальну суму 358611,00 грн були погоджені Користувачем, що підтверджується відповідною відміткою командира Військової частини НОМЕР_2 в цих Актах, засвідченою його особистим підписом та печаткою військової частини.

Також вказані обсяги поставленої електричної енергії підтверджуються наданими позивачем до відповіді на відзив актами про обсяги розподіленої електричної енергії за період з травня 2022 року по жовтень 2022 року (а.с. 131 136), які складені оператором системи розподілу АТ Харківобленерго та погоджені і засвідчені командиром Військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином відповідач безпідставно посилається у відзиві на позов на те, що Користувачем не підтверджено кількість спожитих комунальних послуг у 2022 році.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у зв`язку з тим, що відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків не були оплачені виставлені постачальником рахунки на оплату за електричну енергію, ФОП Попов О.В. виставив відповідачу рахунок № 36 від 28.02.2023 на загальну суму заборгованості за електроенергію в розмірі 358611,00 грн (а.с. 62).

Станом на момент ухвалення судом цього рішення у матеріалах справи відсутні, а відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків, всупереч ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем з відшкодування 358611,00 грн за спожиті Користувачем комунальні послуги за електричну енергію.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України, суб`єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про Збройні Сили України, фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 6, 7 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду. Відповідно до Конституції України бюджетний період для Державного бюджету України за особливих обставин може бути іншим, ніж передбачено частиною 1 цієї статті. Особливими обставинами, за яких Державний бюджет України може бути затверджено на інший, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, бюджетний період, є: 1) введення воєнного стану; 2) оголошення надзвичайного стану в Україні. У разі затвердження Державного бюджету України на інший, ніж передбачено частиною першою цієї статті, бюджетний період місцеві бюджети мають бути затверджені на такий самий період. Для середньострокового бюджетного планування середньостроковий період включає плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди.

За приписами ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Довгострокове зобов`язання за енергосервісом на підставі документального підтвердження в установленому порядку скорочення обсягів споживання комунальних послуг та енергоносіїв і видатків на їх оплату за звітний період (порівняно з такими обсягами (видатками), які були б спожиті (здійснені) за відсутності енергосервісу) набуває статусу бюджетного зобов`язання у сумі, визначеній згідно з умовами договору енергосервісу виходячи з цін (тарифів), діючих у періоді, за який здійснюється розрахунок, у межах фактичного скорочення таких видатків.

Відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно зі ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ, інші енергоносії, комунальні послуги та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом відповідних послуг у межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі.

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є бюджетною неприбутковою установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету України та є розпорядником бюджетних коштів в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду.

Згідно з пунктом п. 3.2 договору від 07.11.2022 № 2, Платник - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків зобов`язаний відшкодувати Балансоутримувачу - ФОП Попову О.В. (позивачу у справі) всі витрати за комунальні послуги, отримані Користувачем за час дії цього Договору.

Суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву та відповіді на вимогу позивача від 28.02.2023 про відшкодування комунальних послуг за договором від 07.11.2022 № 2 на неможливість здійснити відшкодування за комунальні послуги за договором від 07.11.2022 № 2 у зв`язку відсутністю відповідного бюджетного асигнування, оскільки відсутність бюджетного фінансуванні не може бути підставою для звільнення відповідача від здійснення зобов`язань за вищезазначеним Договором.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На підставі зазначеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів погашення заборгованості перед позивачем з відшкодування 358611,00 грн за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 358611,00 грн за договором від 07.11.2022 № 2 є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 42512,12 грн заборгованості за водопостачання та водовідведення за договором від 07.11.2022 № 2 суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором від 07.11.2022 № 2 в частині відшкодування Балансоутримувачу (позивачу) витрат за отримані Користувачем комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, позивачем - ФОП Поповим О.В. до позовної заяви надано виставлений відповідачу рахунок на оплату заборгованості за водопостачання та водовідведення № 35 від 28.02.2023 на суму 42512,12 грн (а.с. 63).

Водночас, у відповіді на відзив на позовну заяву (вх. № 16386/23 від 26.06.2023) позивач повідомляє, що Користувачем - Військовою частиною НОМЕР_2 підтверджено заборгованість за водопостачання та водовідведення лише на суму 11894,91 грн, що підтверджується наданими до цієї відповіді на відзив доказами, та надає до відповіді на відзив довідку КП Харківводоканал по нарахуванню та сплаті абонента - ПП БОМОНД ПЛЮС за централізоване водопостачання та водовідведення за період 01.03.2022 по 01.01.2023 (а.с. 127-129), а також інший рахунок на оплату заборгованості за водопостачання та водовідведення № 35 від 28.02.2023 на суму 11894,91 грн (а.с. 126), який також був виставлений відповідачу.

З вищезазначеної довідки по нарахуванню та сплаті абонента за централізоване водопостачання та водовідведення за період 01.03.2022 по 01.01.2023, яка складена постачальником КП Харківводоканал, вбачається, що заборгованість за отримані Користувачем комунальні послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.01.2023 становить 11894,91 грн та є погодженою Користувачем, що підтверджується відповідною відміткою командира Військової частини НОМЕР_2 в зазначеній довідці, засвідченою його особистим підписом та печаткою військової частини, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимим доказами, а відповідачем не спростовано наявність у відповідача заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 11894,91 грн.

Станом на момент ухвалення судом цього рішення в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані суду докази на підтвердження погашення Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 11894,91 грн, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за договором від 07.11.2022 № 2 частково у розмірі 11894,91 грн.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення за договором від 07.11.2022 № 2 у розмірі 30617,21 грн, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки позивачем вказана заборгованість не доведена та спростовується матеріалами справи, тому суд відмовляє у стягненні заборгованості за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 30617,21 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково на загальну суму 370505,91 грн (11894,91 грн за водопостачання та водовідведення та 358611,00 грн за електричну енергію), у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 5557,59 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Втім, позивачем до матеріалів справи не надано будь-яких доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, зокрема не надано договору про надання правничої допомоги та не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, тому з огляду на вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України, підстави для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (ідентифікаційний код 07923280; юридична адреса: 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Олександра Вікторовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) заборгованість у загальному розмірі 370505,91 грн за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 року по 31.12.2022, а саме: за водопостачання та водовідведення - 11894,91 грн та за електричну енергію - 358611,00 грн за договором від 07.11.2022 № 2; а також судовий збір в розмірі 5557,59 грн.

3. Відмовити у стягненні заборгованості за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 30617,21 грн та судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 18.07.2023.

Суддя Н.А. Новікова