ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2023 р. Справа№ 905/230/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

за участю серкретаря судового засіадння Зорі В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто»

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022

у справі № 905/230/22 (суддя - Підченко Ю.О.)

за позовомПриватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто»

доТовариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛІМПЕКС»

про стягнення 112 477, 17 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Маріуполь-Авто» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛІМПЕКС» про стягнення 112 477, 17 грн. на відшкодування збитків, завданих порушенням відповідачем правил реєстрації податкових накладних та неможливістю позивачу скористатись правом на податковий кредит для зменшення своїх податкових зобов`язань.

Відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 31.01.2022, позовну заву та додані до неї документи скеровано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

2. Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі №905/230/22 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстнації виходив з того, що позивачем не доведено понесення реальних збитків, у зв`язку з порушенням відповідачем свого обов`язку щодо дотримання порядку складання та реєстрації податкових накладних.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Маріуполь-Авто» 28.11.2022 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 905/230/221 від 31.10.2022 та прийняти нове - про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що покупець товарів/ послуг не може включити ПДВ за відповідну операцію до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої у ЄРПН продавцем податкової накладної (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи (див. пункт 201.11 статті 201 ПК України)), а звернення з передбаченою пунктом 201.10 статті 201 ПК України скаргою на продавця є лише підставою для проведення контролюючим органом документальної перевірки для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку.

4. Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 матеріали апеляційної скарги передані на розгляд суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 13.03.2023, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А. у відпустці, справу № 905/230/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 905/230/22; призначено апеляційний розгляд справи № 905/230/22 в судовому засіданні на 31.05.2023 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 905/230/22 призначено на 28.06.2023 о 14 год. 00 хв.

5. Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

23.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЙЛІМПЕКС» (як постачальником) та Приватним акціонерним товариством «Маріуполь-Авто» (як покупцем) було укладено договір поставки продукції № 2305/2019, за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти, а покупець приймати товар і оплатити його вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором. Найменування, кількість, вартість, місце і дата продажу товару погоджується сторонами у видатковій накладній.

Постачальник передає товар в пункті прийому-передачі, а покупець приймає у відповідному порядку. Передача товару покупцю здійснюється в пункту прийому-передачі товару постачальника. Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з продажу товару з моменту передачі товару покупцю (представнику покупця). Факт передачі товару підтверджується підписаною видатковою накладною. На відвантажений товар постачальник надає покупцю наступні документи: товарно-транспортну накладну, видаткову накладну, рахунок-фактуру та електронну податкову накладну, та при постачанні 2 та більше разів на місяць - зведену податкову накладну з дотриманням вимог законодавства (п.п. 2.1. - 2.2 договору).

У розділі 3 договору сторони погодили, що ціна на продукцію встановлюється в розмірі відпускної ціни постачальника, погодженою з покупцем, що вказана в рахунку-фактурі. Оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок вказаний постачальником. Покупець здійснює 100 % оплату вартості товару протягом 3 днів з дати виписки рахунку-фактури.

Відповідно до пункту 8.1. договору дійсний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, а також від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору 08.10.2019 постачальником було поставлено, а покупцем прийнято товар (дизельне пальне) на суму 674863, 00 грн відповідно до видаткової накладної № 810.

Згідно з платіжним дорученням № від 08.10.2019 позивач виконав оплату поставленого товару на користь відповідача.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 112477,17 грн., що призвело до втрати позивачем права на податковий кредит і зобов`язання відповідача по відшкодуванню завданих цим збитків.

6. Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж, зокрема, через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що покупець товарів/ послуг не може включити ПДВ за відповідну операцію до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої у ЄРПН продавцем податкової накладної (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи (див. пункт 201.11 статті 201 ПК України)), а звернення з передбаченою пунктом 201.10 статті 201 ПК України скаргою на продавця є лише підставою для проведення контролюючим органом документальної перевірки для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку.

Отже, висновки суду першої інстанції в частині того, що порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляло покупця права на включення спірної суми до податкового кредиту, а зумовлювало її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на такого постачальника з доданням певного пакету документів є хибними.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (пункт 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає. (пункт 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Відсутність реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Реєстрі не дає покупцю можливості (права) включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Колегія суддів зазначає, що Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України належним чином не зареєстрував податкову накладну, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкових накладних (реєстрація зупинена оскільки податкова накладна відповідає вимогам п.п. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків»), у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 112477,17 грн.

З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ у розмірі 112477,17 грн. до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи, отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Висновки суду першої інстанції в частині відсутності причинно-наслідкого зв`язку як обов`язкового елементу відповідальності за заподіяні збитки, внаслідок рішення ГУ ДПС від 05.11.2019 № 1322675/42775191 про зупинення реєстрації в ЄРПН податкової накладної є хибними, оскільки, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач реалізував своє право платника податків у податкових відносинах і вчинив дії, спрямовані на відновлення майнового інтересу контрагента на одержання права на податковий кредит, зокрема, шляхом звернення до адміністративного суду з вимогою до ГУ ДПС зареєструвати у ЄРПН податкові накладні датою її подання на реєстрацію (підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України) тобто усунути порушення закону з боку контролюючого органу, або вимагати відшкодування шкоди, спричиненої таким порушенням, якщо негативні наслідки порушення для нього вже настали.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Касаційного господарського суду від 31.01.2023 у справі № 904/72/22, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 925/556/21.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Висновок суду

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів, вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову помилковим, постановленим без врахування правових позицій вищого суду в подібних правовідносинах, а позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 905/230/22 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 905/230/22 - скасувати.

3. Прийняти нове, яким :

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛІМПЕКС» про стягнення 112477,17 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛІМПЕКС» ( 04128, м. Київ, вул. А. Туполєва, буд. 20, кв. 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. М. Мазая, буд.6, ) 112 477, 17 грн. (сто дваднадцять тисяч чотириста сімдесят сім гривень сімнадцять копійок) на відшкодування збитків, 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛІМПЕКС» ( 04128, м. Київ, вул. А. Туполєва, буд. 20, кв. 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. М. Мазая, буд.6, ) 3721,50 грн. (три тисячі сімсот двадцять одна гривня пятдесят копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити місцевому господарському суду видати накази.

6. Матеріали справи №905/230/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального

Повний текст постанови складено 14.07.2023

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко