РІШЕННЯ

10 липня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/296/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменної І. В.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД", вул. Плебанівка, буд. 712/9, с. Настасів, Тернопільська область, Тернопільський район, 47734,

до відповідача Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001,

про стягнення 1 719 432, 36 грн, з яких: 1 546 290 грн - основний борг, 141 055, 36 грн - інфляційні втрати, 28 468,68 грн - 3% річних, 3 463, 69 грн - пені, 154, 62 грн - штрафу

за участі представників від:

позивача: адвоката Яворського А.В., ордер серія ВО № 1050601 від 28.04.2023;

відповідача адвоката Борової Л.В., ордер серія ВО № 1055667 від 27.06.2023.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБУД" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення з відповідача 1 719 432, 36 грн заборгованості, з яких: 1 546 290 грн основний борг, 141 055, 36 грн інфляційні втрати, 28 468,68 грн 3% річних, 3 463, 69 грн пені, 154, 62 грн штрафу.

В обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконано зобов`язання відповідно до умов договору поставки № 4/13 від 06 березня 2019, а саме: не здійснено оплату товару, зважаючи на що у Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням відсотків річних та інфляційних нарахувань, пені, штрафу, заявлена до стягнення у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03 травня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 травня 2023 року на 10:30 год.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2023 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БМБУД" у задоволенні заяви б/н від 28.04.2023 (вх. № 3652 від 28.04.2023) про забезпечення позову (одночасно із пред`явленням позову) у справі №921/296/23.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року підготовче засідання відкладено на 19 червня 2023 року о 10:30 год.

У підготовчому засіданні 19 червня 2023 року у відповідності до ст. 185 ГПК України суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10 липня 2023 року о 10:30 год. без постановляння окремого процесуального документа з зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представник позивача повідомлений під розписку, відповідачу - надіслано відповідну ухвалу.

Також, ухвалою суду від 03.07.2023 задоволено клопотання адвоката Борової Любові Володимирівни, як представника Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про вступ у справу як учасника та для доступу до електронної справи № 921/296/23, а також залучено адвоката Борову Любов Володимирівну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в якості представника Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у справі № 921/296/23 та надано доступ адвокату Боровій Любові Володимирівні ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , як представнику Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до електронної справи № 921/296/23 в підсистемі "Електронний суд".

06.07.2023 відповідачем, в системі "Електронний суд", подано відзив на позовну заяву від 05.07.2023 (вх.№ 5762).

В судове засідання 10.07.2023, призначене для розгляду справи по суті, прибули представники сторін.

Повноважний представник позивача, присутній в судовому засіданні 10.07.2023, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задоволити, при цьому звернув увагу, що відзив на позовну заяву подано відповідачем із пропуском строку на його подання, який встановлений ухвалою суду про відкриття провадження від 03.05.2023 у цій справі і без заявлення клопотання про його поновлення.

У свою чергу, згідно усних пояснень представниці відповідача в судовому засіданні 10.07.2023, Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в частині стягнення сими основного боргу не заперечує, однак просить суд відмовити позивачу у стягненні із відповідача суми штрафних санкцій, а також прийняти та врахувати під час вирішення справи відзив на позовну заяву.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України врегульовано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.05.2023 відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Вказаний строк є таким, що встановлений судом та відповідає встановленому законом строку.

Ухвалу суду від 03.05.2023 відповідач отримав 05.05.2023, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 932. Отже, п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву сплинув 20.05.2023.

Відзив на позовну заяву відповідачем подано до суду 06.07.2023, що підтверджується відтиском штемпеля Господарського суду Тернопільської області за вх. номером 5762. Отже, відповідачем строк на подання відзиву на позовну заяву пропущено.

Тоді як, клопотання щодо продовження встановленого судом процесуального строку відповідачем не заявлялося.

Відповідно до частини 2 статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку залишити поданий Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" відзив на позовну заяву без розгляду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, що містяться в матеріалах справи.

10 липня 2023 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2019 року між ТОВ "БМБУД" (надалі - Постачальник) та ДП "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - Покупець) укладено Договір поставки № 4/13 (далі по тексту - Договір № 4/13, Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 4/13, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець приймати і оплачувати асфальт (надалі іменується - Товар).

Згідно п. 3.1. ціна Договору становить 27 000 000, 00 гривень з ПДВ, що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості Товару. Загальна вартість Товару за цим Договором складається із вартості кожної партії Товару, поставленої в межах строку дії цього Договору.

У п. 4.1 Договору погоджено, що розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату Товару та підписання Сторонами Акту приймання-передачі Товару і передачі документів, зазначених пунктом 4.2. Договору. Інші умови оплати можуть бути зазначені в додаткових угодах (специфікаціях).

Згідно п. 4.3. Сторони домовились, що Покупець зобов`язується розрахуватись з Постачальником за отриманий Товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання від Постачальника Товару. При цьому, як вказано у п. 5.4. Договору, обов`язок з поставки є виконаним в момент передачі Товару та надання документів зазначених у п. 4.2.

За приписами п. 10.1. Договору № 4/13, останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє до 31 грудня 2019 року. При цьому, пунктом 10.3. закріплено, що закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

На виконання умов Договору поставки № 4/13 ТОВ "БМБУД" поставлено ДП "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", зокрема, відповідно до специфікації № 1 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 06 березня 2019, асфальтобетонну суміш Б-3 у кількості 194,8 тонни на суму 525 960,00 грн; відповідно до специфікації № 2 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 03 квітня 2019, асфальтобетонну суміш Б-3 у кількості 360 тонн на суму 972 000,00 грн; відповідно до специфікації № 3 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 27 травня 2019, асфальтобетонну суміші Б-3 у кількості 9, 7 тонни на суму 26 190,00 грн; відповідно до специфікації № 4 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 12 червня 2019, асфальтобетонну суміш Б-3 у кількості 8, 2 тонни на суму 22 140, 00 грн.

Отже, за твердженням позивача, ТОВ "БМБУД" свій обов`язок із поставки товару виконало своєчасно і в повному обсязі, однак ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" свого грошового зобов`язання відповідно до Договору поставки № 4/13 від 06 березня 2019 року з оплати товару не виконало, внаслідок чого утворилась заборгованість у заявленій до стягнення сумі.

Разом з тим, враховуючи той факт, що ТОВ "БМБУД" та ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" досить тривалий час співпрацюють та укладають значну кількість договорів, де такі виступають одночасно і кредитором, і боржником, Сторонами підписано ряд угод про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Так, відповідно до Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.08.2020 (надалі - Угода від 31.08.2020), зокрема п. 6, сторони домовились, що після підписання останньої Сторона 2 (ТОВ "БМБУД") є кредитором, а Сторона 1 (ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") є боржником за правочинами, де сума грошового зобов?язання складає 3 803 867, 03 грн з ПДВ зокрема за:

- Договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2 257 577,03 грн з ПДВ;

- Договором поставки № 4/13 від 06.03.2019 - 1 546 290 грн з ПДВ.

Також, із позовних матеріалів вбачається, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 відкрито провадження по справі № 921/574/20 за заявою Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (боржник) про відкриття провадження у справі про банкрутство.

При розгляді справи про банкрутство № 921/574/20 ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18 січня 2021 року заяву ТОВ "БМБУД" про визнання кредиторських (грошових) вимог відносно боржника задоволено та визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на суму:

- 3 803 867, 03 грн (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- 4 204,00 грн судового збору (перша черга задоволення вимог кредиторів).

Однак, надалі ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2022 року провадження по справі № 921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - закрито.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28 лютого 2023 року у справі №921/574/20 ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2022 у справі № 921/574/20 залишено без змін.

Тобто, ухвала Господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2022 року у справі № 921/574/20 набрала законної сили.

Отже, за твердженням позивача, загальна сума заборгованості ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" перед ТОВ "БМБУД" становить - 3 803 867, 03 грн (зокрема за Договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2 257 577,03 грн та за Договором поставки № 4/13 від 06.03.2019 - 1 546 290 грн), що підтверджується, в тому числі, і ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18 січня 2021 року по справі № 921/574/20.

Оскільки, зазначена вище заборгованість відповідачем не погашена, Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБУД" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з вимогою про її стягнення, із урахуванням сум пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу.

Дослідивши подані докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статей 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Як уже зазначалось вище, на виконання умов Договору поставки № 4/13 ТОВ "БМБУД" поставлено ДП "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", зокрема, відповідно до специфікації № 1 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 06 березня 2019, асфальтобетонну суміш Б-3 у кількості 194,8 тонни на суму 525 960,00 грн; відповідно до специфікації № 2 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 03 квітня 2019, асфальтобетонну суміш Б-3 у кількості 360 тонн на суму 972 000,00 грн; відповідно до специфікації № 3 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 27 травня 2019, асфальтобетонну суміші Б-3 у кількості 9, 7 тонни на суму 26 190,00 грн; відповідно до специфікації № 4 до договору поставки № 4/13 від 06.03.2019, укладеної 12 червня 2019, асфальтобетонну суміш Б-3 у кількості 8, 2 тонни на суму 22 140, 00 грн.

Тобто, позивач здійснив поставку Товару відповідачу на загальну суму 1 546 290,00 грн.

Отже, ТОВ "БМБУД" свій обов`язок із поставки товару виконало своєчасно і в повному обсязі, однак ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" свого грошового зобов`язання відповідно до Договору поставки № 4/13 від 06 березня 2019 року з оплати товару не виконало, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 1 546 290,00 грн, що у свою чергу, не заперечується відповідачем, згідно усних пояснень повноважного представника у судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати в повному обсязі отриманого товару чим порушив умови укладеного між учасниками спірних правовідносин правочину.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано.

Таким чином, доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язань шляхом проведення остаточного розрахунку за отриманий товар на суму 1 546 290,00 грн на момент розгляду спору судом, у матеріалах немає.

В силу вимог ст.ст.11, 16, 509 ЦК України та ст.ст.2, 5 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язків.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про поставку товару на загальну суму 1 546 290,00 грн, його отримання відповідачем, беручи до уваги відсутність доказів проведення остаточного розрахунку за товар та визнання відповідачем суми основного боргу, суд доходить висновку про необхідність захисту порушеного права позивача та задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 1 546 290,00 грн.

Також позивачем за несвоєчасну оплату товару нараховані відповідачу 3 463,69 грн пені, 141 055, 36 грн інфляційних втрат, 28 468,68 грн 3% річних та 154,63 грн штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України. При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 02.04.2019 у справі №917/194/18.

Згідно п. 7.3.7 Договору в разі порушення строків оплати товару, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово).

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та штрафу суд встановив, що останні розраховано арифметично вірно, обґрунтовано у відповідності до приписів чинного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення 141 055, 36 грн інфляційних втрат, 28 468,68 грн 3% річних та 154,63 грн штрафу підлягають задоволенню.

Також, щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції та 3% річних судом враховується правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18, а саме, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Поряд з цим, суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені і встановив, що вказаний розрахунок виконаний позивачем відповідно до умов договору, однак без урахування положень ч.6 статті 232 ГК України щодо періоду нарахування пені, а тому здійснивши власний розрахунок, судом встановлено, що розмір пені становить 191,71 грн, а тому позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на цю суму. Тоді як в частині позовних вимог про стягнення 3 271,92 грн пені в позові слід відмовити.

Розрахунки долучено судом до матеріалів справи.

При цьому усні заперечення представника відповідача в судовому засіданні 10.07.2023 проти стягнення із Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" пені, інфляційних втрат, 3% річних та штрафу, оскільки це призведе до завдання відповідачу ще більших збитків, судом до уваги не беруться, як необґрунтовані та безпідставні.

В той же час, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене та Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (46001, м. Тернопіль, вул. О. Кульчицької, 8 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" (47734, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Настасів, вул. Плебанівка, буд. 712/9, ) заборгованість за Договором поставки №4/13 від 06 березня 2019 року, а саме:

- 1 546 290 (один мільйон п`ятсот сорок шість тисяч двісті дев`яносто) грн 00 коп. основної заборгованості;

- 141 055 (сто сорок одну тисячу п`ятдесят п`ять) грн 36 коп. інфляційних втрат;

- 28 468 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят вісім) грн 68 коп. 3% річних ;

- 191 (сто дев`яносто одну) грн 71 коп. пені;

- 154 (сто п`ятдесят чотири) грн 63 коп. штрафу;

- 25 742 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок дві) грн 41 коп. судового збору.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

5. Копію рішення надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "БМБУД", вул. Плебанівка, буд. 712/9, с. Настасів, Тернопільська область, Тернопільський район, 47734;

- Дочірньому підприємству "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано 13.07.2023.

Суддя Н.В. Охотницька