РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2023Справа № 910/2938/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Бістерфельд Спеціалхемі Україна"
доРосійської Федерації
провідшкодування збитків 39 879 284,00 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Зубчук О.Р.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/2938/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" (далі також - позивач, ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна") до Російської Федерації (далі також - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 31 604 015,52 грн.

05.04.2023 до суду звернувся позивач із заявою про збільшення розміру позовних вимог до 39 879 284,00 грн та із клопотанням про долучення доказів.

Враховуючи те, що дії позивача зі збільшення розміру позовних вимог не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду, а спір у справі буде вирішений з урахуванням нової ціни позову - 39 879 284,00 грн.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 06.07.2023.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 06.07.2023 надав усні пояснення та наполягав на задоволенні заявленого позову.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 06.07.2023 не забезпечив.

Разом з тим, відповідач у справі є нерезидентом України.

При цьому судом враховано, що до повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - постанову Верховної Ради України «Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» від 19.12.1992 шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу Російської Федерації.

У зв`язку з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», за зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» з 24.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією.

Міністерство юстиції України листом № 91935//12.1.1 від 06.10.2022 щодо вручення судових документів резидентам Російської Федерації в порядку ст. 8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією МЗС України (лист № 71/14-500-77469 від 03.10.2022) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється.

З огляду на викладене суд вважає, що належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи є розміщення на сайті Господарського суду міста Києва відповідного оголошення-повідомлення.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

У судовому засіданні 06.07.2023 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із доводів позивача, 05.08.2019 підписаний Договір LP-05082019 про надання складських логістичних послуг між ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" (як замовником) та ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС» (як виконавцем), відповідно до п.2.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику складські логістичні послуги (самостійно або із залученням третіх осіб) за умови наявності належним чином оформленої Заявки, з дотриманням Графіку, а замовник зобов`язується оплачувати послуги виконавця в порядку та на умовах визначених договором.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан.

Позивач наголошує, що 03.03.2022 ворожі снаряди збройних сил Російської Федерації влучили в будівлю складу ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС», що призвело до масштабної пожежі та повної втрати будівлі з усім розташованим там майном.

В результаті пожежі знищено 100% майна, що знаходилось на зберіганні в будівлі за адресою: Київська область, с. Стоянка, Житомирське шосе 21-км., в тому числі майно ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" за переліком, що додається до позовної заяви.

На підтвердженням знищення складських будівель позивач посилається на фотографії з місця події та публікації в засобах масової інформації:

- https://kyiv.tsn.ua/na-trasi-pid-kiyevom-spalahnula-masshtabna-pozhezha-naskladah-kosmetiki-video-1995901.html;

- https://24tv.ua/pid-kiyevom-goryat-skladi-meri-key-motoroshne-video_n1888852;

- https://apostrophe.ua/ua/news/world/2022-03-04/rossiyskie-fashistyi-bombyatharkov-i-kiev-vsu-gromyat-tankovyie-kolonnyi-vse-podrobnosti-voynyi-vukraine/261134.

04.04.2022 ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС» направило лист № 040322-3, в якому повідомило про повне знищення будівлі складу в с. Стоянка та 100% майна, що знаходилося на зберіганні в будівлі.

Також, того ж дня ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС» направило лист № 040422-1, в якому підтверджувало знаходження матеріальних цінностей ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" на складі в с. Стоянка та повідомлено про звернення до поліції за фактом руйнації приміщень, та додано Витяг з ЄРДР (Номер кримінального провадження: 0000120).

04.04.2022 наказом про проведення інвентаризації виробничих запасів та інших матеріальних цінностей на складі ТОВ "Логістик-Плюс" у зв`язку із знищенням складу російськими військовими збройними силами № 18 К призначено робочу інвентаризаційну комісію для проведення інвентаризації виробничих запасів та інших матеріальних цінностей на складі ТОВ "Логістик-Плюс".

У результаті обстеження місця, де знаходився склад відповідального зберігання ТОВ "Логістик-Плюс", проведеної інвентаризації виробничих запасів та інших матеріальних цінностей, було зафіксовано по складу відповідального зберігання ТОВ «Логістик-Плюс» повне знищення російськими військовими збройними силами під час обстрілу виробничих запасів та інших матеріальних цінностей, що належали ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" на загальну суму в розмірі 31 604 015,56 грн.

18.04.2022 ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" звернулося до Київської обласної державної адміністрації щодо визначення шкоди та збитків підприємства. А 27.04.2022 Департамент цивільного захисту, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації надав відповідь № 01.1-11/535, в якому зазначено наступне: "економічні втрати підприємств приватної форми власності в межах області будуть визначатись Київською обласною військовою адміністрацією тільки на підставі Вищезазначеної методики після її розроблення та затвердження в установленому порядку спільним наказом Мінекономіки та Фонду державного майна за погодженням з Мінреінтеграції".

10.05.2022 ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" звернулося до Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом руйнування складського приміщення внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації.

Крім того, 12.05.2022 року ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" звернулося до Бучанської районної державної адміністрації Київської області із заявою про проведення обстеження складського приміщення, зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації.

10.05.2022 ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" звернулося до Бучанського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області із заявою про проведення обстеження складського приміщення та складання акту про пожежу.

Також, 14.06.2022 ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" звернулося до Начальника Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області зі скаргою на бездіяльність слідчого Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

15.05.2022 ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС» направило лист щодо уточнення адреси приміщення, в тому числі зазначеної в Договорі LP-05082019 про надання складських логістичних послуг та вказано, що не залежно від редакції написання адреси у різні періоди укладання договорів, фактична адреса зберігання є незмінною.

16.06.2022 Бучанське районне управління ГУ ДСНС України у Київській області надало Акт про пожежу від 05.05.2022, в якому вказано, що пожежа виникла 03.03.2022 на об`єкті, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Стоянка, Житомирське шосе 21-км.

Також зазначено наступне: "Пожежею знищено:

…7) ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС» - матеріальні цінності, що знаходились всередині будівлі складу №2, H...

…пожежею було знищено наступне майно ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС»: основні засоби; вся документація підприємства (первинна документація, бухгалтерська документація, кадрова документація, реєстраційна документація та Статут, технічна документація, господарські договори, та акти до них, журнали інструктажів, тощо); офісні меблі; кондиціонери; комп`ютерна та оргтехніка; сервери та система відео спостереження; стелажні системи; складське обладнання, конвеєрні стрічки та обладнання цехів перепакування, рокли та електронавантажувачі, дизельний навантажувач, поломийні машини, пакувальні машини, інша складська техніка; малоцінні швидкозношувані предмети та інвентар; товарно-матеріальні цінності, що передані ТОВ «ЛОГІСТИК ПЛЮС» на відповідальне зберігання за відповідними договорами, а також майно, товари, запчастини, презентаційні та рекламні матеріали, обладнання та документація інших суб`єктів господарювання (суборендарів, та клієнтів), з якими були укладені договори суборенди, або надані робочі місця для представництва на складі, а також майно третіх осіб, що орендувалось ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛІОС» за договорами оренди".

15.09.2022 Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області відкрито кримінальне провадження № 0000348 за заявою ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" та наступних обставин:

"03.03.2022 військовослужбовці збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, внаслідок застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, іншого порушення законів та звичаїв війни, в результат артилерійського обстрілу знищили складський комплекс за адресою: Київська область, с. Стоянка Житомирське шосе 21-км. секція Д складу № 2 літери Н, в якому знаходилось належне майно ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" та ТОВ «ЛОГІСТИК ПЛЮС»".

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення збитків в загальному розмірі 39 879 284, 00 грн, оскільки саме внаслідок бомбардування та ведення активних бойових дій зі сторони російських військ в Київській області, в тому числі с. Стоянка, було зруйновано будівлю складу ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС», що призвело до масштабної пожежі та повної втрати будівлі з усім розташованим там майном. У тому числі, було повністю знищено 100% майна, що знаходилось на зберіганні в будівлі за адресою: Київська область, с. Стоянка, Житомирське шосе 21-км., зокрема, майно ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" за переліком, що додається до позову.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі статтею 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародновизнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі проти атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14 квітня 2022 року про заяву Верховної Ради України Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 210/4458/15-ц, від 30 січня 2020 року у справі 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 серпня 2017 року у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до частини третьої статті 85 ГПК обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Росії проти України в розумінні частини третьої статті 85 ГПК є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

На підставі наведених положень чинного законодавства, знищення належного позивачу на праві власності майна порушує відповідне право власності позивача, який у зв`язку із цим набуває право на відшкодування заподіяних йому збитків.

З метою визначення реальних збитків, завданих внаслідок збройної агресії, в межах кримінального провадження № 0000120 від 21.03.2022 позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Адаміл", який діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 217/21, виданого 18.03.2021 Фондом Державного майна України.

За результатами оцінки складено Звіт про оцінку розміру реальних збитків внаслідок знищення товарно-матеріальних запасів, а саме: товарів, зразків товарів та інших матеріальних цінностей у кількості 280 позицій згідно переліку, що належали ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна".

Відповідно до Висновку вказано Звіту про оцінку вартість об`єкта оцінки - розміру реальних збитків внаслідок знищення товарно-матеріальних запасів, а саме: товарів, зразків товарів та інших матеріальних цінностей у кількості 280 позицій згідно переліку, що належали ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" станом на 14.03.2023, без урахування ПДВ склала - 39 879 284,00 грн або 1 090 533,65 дол. США.

Отже, в результаті активної фази збройної агресії Російської Федерації, яка розпочалася 24.02.2022, позивачу завдано збитків, які полягають у втраті належного йому майна на загальну суму 39 879 284,00 грн.

Судом береться до уваги правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, яка полягає в тому, що після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

Аналогічна правова позиція щодо судового імунітету держави визначена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 428/11673/19, від 22.06.2022 № 311/498/20, від 12.10.2022 у справі № 463/14365/21; Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 990/80/22.

Враховуючи встановлення судом факту завдання позивачу збитків внаслідок збройної агресії відповідача, заявлені вимоги про стягнення збитків в розмірі 39 879 284,00 грн є обґрунтованими та підтвердженими документально.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин

Згідно зі ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому держава є специфічним суб`єктом правовідносин. Під державою розуміється організація політичної влади домінуючої частини населення у соціально неоднорідному суспільстві, яка, забезпечуючи цілісність і безпеку суспільства, здійснює керівництво ним насамперед в інтересах цієї частини, а також управління загальносуспільними справами. До визначальних ознак держави відноситься наявність для виконання своїх завдань та функцій специфічного апарату, який володіє владними повноваженнями і має матеріальні засоби для реалізації цих повноважень. Реалізація функцій держави здійснюється через специфічний апарат, порядок формування, правовий статус та повноваження якого визначаються самою державою.

Відповідно до пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 (що набрала чинності для України 24.08.1991) договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.

Відтак, стягнення відповідних збитків має здійснюватись із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції, незважаючи, який конкретно її підрозділ заподіяв шкоду.

За таких умов, пред`явлення позовних вимоги до Російської Федерації, як до держави в цілому не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту права позивача.

Отже, позовні вимоги ТОВ "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 129 ГПК України та зважаючи на задоволення позову, витрати зі сплати судового збору в розмірі 598 189,26 грн покладаються на відповідача та стягуються в дохід Державного бюджету України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у порядку п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" задовольнити.

2. Стягнути з Російської Федерації (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бістерфельд Спеціалхемі Україна" (03179, м. Київ, шосе Брест-Литовське, 8А, оф. 215; ) збитки в розмірі 39 879 284,00 грн.

3. Стягнути з Російської Федерації (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 27) в дохід Державного бюджету України 598 189,26 грн судового збору.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2023 року.

Суддя Ю.О.Підченко