ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 917/294/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Могил С. К., Міщенко І. С.

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 (колегія суддів: Гребенюк Н. В. - головуючий, Слободін М. М., Шутенко І. А.) та рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 (суддя Солодюк О. В.)

за позовом Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь»

про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, припинення права власності

за участю: позивач: Третяк В. В. (самопредставництво); відповідача Мірошник М. О.(адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Оболонська сільська рада Семенівського району Полтавської області звернулася до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» (далі - ПСП «Оболонь», відповідач), у якому просила:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50068046 від 06.12.2019 та припинити права приватної власності номер 34504247 на земельну ділянку площею 9,8 га, кадастровий номер :00:002:0178, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50066355 від 06.12.2019 та припинити права приватної власності номер 34502636 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:002:0129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50064940 від 06.12.2019 та припинити права приватної власності номер 34501284 на земельну ділянку площею 1,9 га, кадастровий номер :09:001:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46087653 від 22.03.2019 та припинити права приватної власності номер 30816765 на земельну ділянку площею 86 га, кадастровий номер :00:005:0094, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювана державна реєстрація права власності на земельні ділянки є незаконною, оскільки вона вчинена на порушення вимог законодавства, тому позов підлягає задоволенню.

1.3 Позивач, зокрема зазначав, що редакція статуту ПСП «Оболонь», яка була зареєстрована 08.02.2000 містить положення про його створення відповідно до рішення від 26.01.2000 №1 засновника ОСОБА_1 (пункт 1.2) без будь-якої згадки щодо волевиявлення/участі Колективного сільськогосподарського підприємства "Оболонське" (далі - КСП «Оболонське») чи його членів у прийнятті такого рішення.

1.4 Також, позивач зазначав, що будь-які докази в підтвердження того, що загальними зборами КСП «Оболонське» або зборами уповноважених цього підприємства приймалося відповідне рішення про перетворення КСП у ПСП з правом правонаступництва, а також того, що ПСП «Оболонь» створено внаслідок реорганізації КСП «Оболонське» відповідно до вимог чинного та той час законодавства, обставин переходу прав і обов`язків КСП до ПСП «Оболонь», у тому числі права колективної власності за землю, що посвідчені Державним актом на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ №000087 - відсутні.

1.5 В обґрунтування позовних вимог позивач посилався також на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.12.2020 у справі № 917/1301/19 залишено без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 та рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020, якими визнано відсутність у ПСП «Оболонь» права колективної власності на землю відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ №000087, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 2, виданого КСП «Оболонське».

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2023, позов задоволено повністю.

2.2 Залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду апеляційна інстанція свою постанову мотивувала тим, що рішення засновника відповідача в особі ОСОБА_1 про створення приватного сільськогосподарського підприємства не є оформленим у встановленому законом порядку волевиявленням КСП «Оболонське» на реорганізацію або зміну організаційно-правової форми підприємства; відсутні докази про те, що: загальними зборами КСП «Оболонське» або зборами уповноважених осіб цього підприємства приймалося відповідне рішення про перетворення КСП у ПСП з правом правонаступництва; державний акт виданий КСП «Оболонське» і у ньому відсутня відмітка про зміну власника землі на відповідача, як правонаступника КСП "Оболонське", поданий відповідачем державний акт для реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за відповідачем не підтверджує набуття ним права власності на ці земельні ділянки, тому реєстрація права власності на спірні земельні ділянки за відповідачем проведена з порушенням вимог законодавства.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі відповідач просить скасувати вищевказані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги відповідач посилався на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник касаційної скарги вказує на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.3 Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити без змін вказані судові рішення, посилаючись на те, що судами у відповідності до норм матеріального та процесуального права надано належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи, викладені у касаційній скарзі, їх не спростовують.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що рішенням Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 27.12.1995 № 6 КСП «Оболонське» видано Державний акт на право колективної власності на землю серія ІІ-ПЛ №000087 щодо 3760,10 гектарів землі (згідно з планом), який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2.

4.2 На підставі рішення засновника ОСОБА_1 (далі - засновник) від 26.01.2000 розпорядженням Голови Семенівської районної державної адміністрації № 49 від 08.02.2000 «Про перереєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб», скасовано державну реєстрацію КСП «Оболонське» шляхом перереєстрації його в приватне сільськогосподарське підприємство «Оболонь» (далі - ПСП «Оболонь»).

4.3 08.02.2000 зареєстровано статут ПСП «Оболонь», що містить положення про його створення відповідно до рішення від 26.01.2000 № 1 засновника. Відомостей про волевиявлення/участь КСП «Оболонське» чи його членів у прийнятті такого рішення у статуті не відображено.

4.4 Розпорядженням Голови Семенівської районної державної адміністрації № 125 від 11.04.2000 «Про внесення доповнень до статутів Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь», доповнено розділ 1 Загальні положення Статуту ПСП «Оболонь» положенням щодо визначення ПСП «Оболонь» правонаступником КСП «Оболонське».

4.5 Розпорядженням Голови Семенівської районної державної адміністрації від 13.08.2002 № 382 «Про реєстрацію змін до статуту ПСП «Оболонь» внесено зміни в реєстраційні документи ПСП «Оболонь», шляхом виключення з державного реєстру засновника ПСП «Оболонь» та включено до державного реєстру Зорю Петра Івановича засновником ПСП «Оболонь». Зміни і доповнення до статуту ПСП «Оболонь» затверджено розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації № 383 від 29.07.2003.

4.6 Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50068046 від 06.12.2019 зареєстровано право приватної власності номер 34504247 на земельну ділянку площею 9,8 га, кадастровий номер :00:002:0178, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем.

4.7 Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50066355 від 06.12.2019 зареєстровано право приватної власності номер 34502636 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:002:0129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем.

4.8 Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50064940 від 06.12.2019 зареєстровано право приватної власності номер 34501284 на земельну ділянку площею 1,9 га, кадастровий номер :09:001:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем.

4.9 Підставою для здійснення державної реєстрації згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.02.2021 №242482286 був державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ІІ-ПЛ№ 000087, виданий 17.01.1996, видавник: Оболонська сільська рада народних депутатів Семенівського району Полтавської області, розпорядження Семенівської РДА № 125 від 11.04.2000 та № 49 від 08.02.2000.

4.10 Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46087653 від 22.03.2019 зареєстровано право приватної власності номер 30816765 на земельну ділянку площею 86 га, кадастровий номер :00:005:0094, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за відповідачем.

4.11 Підставою для державної реєстрації був державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер: ІІ-ПЛ№ 000087, виданий 17.01.1996, видавник: Оболонська сільська рада народних депутатів Семенівського району Полтавської області.

4.12 Позивач наполягаючи на задоволенні позову вказував, що зважаючи на положення пункту 21 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, він є власником земельних ділянок колективної власності, що залишилися не розпайованими, колективних сільськогосподарських підприємств, які припинили свою діяльність, а відтак відповідач не може мати права приватної власності на спірні земельні ділянки, тому державна реєстрація права власності на ці ділянки за відповідачем вчинена з порушенням вимог законодавства.

4.13 Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.14 Частиною другою статті 3 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», у редакції на час створення відповідача, визначено, що підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Порядок державної реєстрації визначається Законом України «Про підприємництво».

4.15 Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об`єктами права колективної власності підприємства є, зокрема, земля, одержана, придбана на законних підставах.

4.16 Абзацом другим частини першої статті 10 наведеного Закону унормовано, що право власності на землю посвідчується державним актом.

4.17 Відповідно до частин першої, шостої статті 31 вказаного Закону реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

4.18 Суди встановили, що згідно статуту відповідача його засновником є ОСОБА_1 , а не КСП «Оболонське» чи його члени, а із розділу 6 статуту відповідача не вбачається про набуття відповідачем на момент його створення будь-якого майна, у тому числі на праві колективної власності.

4.19 При цьому суди спираючись на рішення судів у справах № 917/1301/19, № 917/841/19, які набрали законної сили, встановили, що: одноособове рішення засновника відповідача від 26.01.2000 про його створення в силу положень Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» не є оформленим у встановленому законом порядку волевиявленням саме КСП «Оболонське» на реорганізацію або зміну організаційно-правової форми підприємства; відсутні підстави вважати, що до відповідача перейшло право користування земельними ділянками, які набуті ПСП «Оболонське» на підставі рішення Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 27.12.1995 № 6 та державного акта на право колективної власності на землю серія ІІ-ПЛ №000087.

4.20 Витяг з протоколу від 26.01.2000 № 1 загальних зборів членів КСП «Оболонське» не відображає волевиявлення його членів, оскільки не містить їх підписів.

4.21 Згідно з статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції станом на вчинення оспорюваної реєстрації, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1). У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. 2).

4.22 За статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

4.23 Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

4.24 Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не призводить.

4.25 Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

4.26 Подібний правовий висновок викладено у пункті 6.10 постанови Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/7803/21.

4.27 Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.

4.28 Доводи, викладені у касаційній скарзі ПСП «Оболонь», зводяться також до того, що суди попередніх інстанцій не встановлювали факту припинення КСП «Оболоньське».

4.29 Однак такі доводи не можуть бути правовою підставою для задоволення касаційної скарги виходячи із наступного.

4.30 Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина 2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина 5).

4.31 Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина 2).

4.32 Згідно пункту 2 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

4.33 Таким чином законодавцем визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, тому суд не може діяти на користь будь-якої із сторін, в іншому випадку це не відповідатиме основним принципам судочинства.

4.34 Отже, кожна сторона при вирішенні спору у суді повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, шляхом, зокрема, подачі заяв та клопотань, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а із доводів, викладених у касаційній скарзі, та із положень ГПК України не вбачається, що у спірних правовідносинах саме на суд покладено обов`язок збирання доказів у цій справі.

4.35 У даній справі, судові рішення у якій переглядаються у касаційному порядку, вбачається, що у відповідача були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на земельні ділянки, оскільки як встановлено судами, відповідач не набув у встановленому законом порядку права колективної власності на землю згідно з державним актом, тому у відповідача не виникло право власності на земельні ділянки, а у позивача відсутні можливості захистити свої права іншим способом, ніж просити суд скасувати спірні рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на ці ділянки, щоб забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

4.36 За вказаних обставин суди дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

4.37 Таким чином, оскільки скаржником не доведено неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права при винесенні оскаржуваної постанови, підстав для її скасування немає. Тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

4.38 Відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати з касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» залишити без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 у справі № 917/294/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді С. К. Могил

І. С. Міщенко