ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р. Справа № 911/1430/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Петраш Ю.Л.

відповідача-1 - Турова Є.О.

відповідача-2 - Назаренко Є.О.

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.05.2023

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі №911/1430/23 (суддя - Ейвазова А.Р.)

за позовом ОСОБА_1

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс"

про витребування майна з чужого незаконного володіння, визначення розміру статутного капіталу товариства та часток його учасників, переведення за договором прав та обов`язків покупця.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" про:

- визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" у розмірі 100000,00 грн;

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" на користь позивача частки в розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс";

- переведення на позивача прав та обов`язків покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеним 08.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Спліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", у розмірі 50% статутного капіталу;

- визначення розміру часток учасників у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" наступним чином: ОСОБА_1 - 100% часток статутного капіталу, що становить 100000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що йому належала частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" у розмірі 50%, яка без його волі незаконно вибула з його володіння внаслідок прийняття рішення загальними зборами товариства про виключення його зі складу учасників, які в подальшому визнано недійсними в судовому порядку, прийняття рішення загальними зборами про збільшення статутного капіталу з порушенням його права на участь у відповідних загальних зборах, а також наявністю у позивача переважного права на набуття частки у розмірі 50%, що відчужена іншим учасником з порушенням такого права.

Також, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій ОСОБА_1 просив суд до набрання законної сили рішенням суду:

- заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі та зміну розміру статутного капіталу товариства;

- накласти арешт на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті складає 30000000,00 грн.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що між сторонами у справі існує тривалий корпоративний конфлікт, розгляд якого фактично завершено шляхом ухвалення судових рішень у справі №911/2446/21. Поряд з цим, невжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову у відповідній справі дозволило відчужити частку, належну позивачеві, на користь третьої особи, яка у подальшому відчужила її Товариству з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн". Тому, на переконання заявника, існує вірогідність чергового відчуження відповідної частки на користь третіх осіб, оскільки, з огляду на встановлені обставини судовими рішеннями у справах №№911/2858/20 та 911/2446/21, є підстави вважати, що відповідачами вчиняються дії з метою завадити йому повернути у володіння належну йому частку. Також позивач вважає, що невжиття відповідних заходів унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову та переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу. При цьому, з огляду на те, що предметом спору є не лише 50% частки, належних ОСОБА_1 , але й решта 50%, на які останній просить перевести права та обов`язки покупця, накладення арешту на 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2023 у справі №911/1430/23 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено повністю. Поряд з цим, судом з власної ініціативи також вжито заходи зустрічного забезпечення та пунктом 6 резолютивної частини оскаржуваної ухвали зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду у строк 10 днів з дня постановлення ухвали зустрічне забезпечення у розмірі 4100000,00 грн.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду та поновлення прав позивача у разі, якщо судом буде встановлено, що позивачу належать відповідні суб`єктивні матеріалі права, за захистом яких він звернувся до суду, та є факти їх порушення. При цьому, невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до необхідності звернення позивача з новими позовами.

Застосовуючи зустрічне забезпечення, місцевий господарський суд вказав на те, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вносити зміни щодо розміру частки відповідача-1, якому належить 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", зміни розміру статутного капіталу, а також накладення арешту на частку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" на значний проміжок часу, який включає розгляд справи та набрання рішенням законної сили, обмежується у праві учасника товариства змінити розмір статутного капіталу, відчужити частку або її частини, що, у свою чергу, може завдавати збитків відповідачу у вигляді, зокрема, зменшення ринкової вартості частки та неможливості отримання коштів від її продажу. Також суд зазначив, що у позовній заяві позивач заявляє вимоги про переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Спліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", у розмірі 50% статутного капіталу, на підставі якого відповідач-1 мав сплатити грошові кошти в сумі 8200000,00 грн, однак ОСОБА_1 жодним чином не підтверджує своє бажання бути зобов`язаним за таким договором та можливість виконати зобов`язання покупця, які виникли за таким договором, перед продавцем.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою в частині вжиття зустрічного забезпечення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині п. 6 резолютивної частини про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок Господарського суду Київської області зустрічне забезпечення у розмірі 4100000,00 грн. Окрім цього, 22.05.2023 позивачем у встановлений процесуальний строк подано доповнення до апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали в частині зустрічного забезпечення порушено норми процесуального права.

Зокрема, позивач вказує на те, що вжиті судом заходи забезпечення позову не несуть для Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" загрози збитків, оскільки хоча арешт частки у статутному капіталі і обмежує право відповідача-1 на розпорядження такою часткою, однак суть вжитих заходів забезпечення полягає в тому, щоб уникнути під час розгляду спору по суті подальших дій щодо відчуження частки та, фактично, зафіксувати правове становище учасників справи станом на час звернення з позовом.

Також, на переконання ОСОБА_1 , чинне законодавство України не передбачає можливості в особи, яка вважає порушеним своє переважне право на придбання майна (частки в майні), вимагати в судовому порядку переведення не себе лише прав за таким договором купівлі-продажу. У зв`язку з цим, необхідності у наданні будь-яких додаткових гарантій позивачем щодо його готовності виконати зобов`язання покупця за договором купівлі-продажу частки процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №911/1430/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду, ухвалою від 23.05.2023 витребувано матеріали оскарження ухвали у справі №911/1430/23 з суду першої інстанції, а розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху відкладено.

06.06.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №911/1430/23.

Крім того, не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" також подали апеляційні скарги, згідно яких просять скасувати ухвалу суду в частині вжиття заходів забезпечення позову та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідачі вказують на те, що застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" у розмірі 100% не відповідає положенням ч. 4 ст. 137 ГПК України, оскільки не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Також відповідачі зазначають, що вжиті судом заходи забезпечення позову істотно порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", як добросовісного набувача частки, на розпорядження нею, а також перешкоджають здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" його господарської діяльності, в тому числі щодо виробництва продукції оборонного призначення по державному замовленню.

Насамкінець, відповідачі посилаються на те, що неспівмірність і необґрунтованість застосованих заходів забезпечення позову зумовлена необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Відповідно до протоколів передачі апеляційної скарги раніше визначеному головуючому судді (складу суду) від 02.06.2023 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у справі №911/1430/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1430/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", об`єднано їх в одне провадження для спільного розгляду, призначено судове засідання на 04.07.2023 та встановлено учасникам справи строк на подання відзивів.

Іншою ухвалою від 07.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у справі №911/1430/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

До суду 13.06.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у встановлений процесуальний строк подано клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1430/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", вирішено здійснювати її розгляд спільно зі скаргами позивача та відповідача-2 у раніше призначеному судовому засіданні 04.07.2023, а також встановлено іншим учасникам строк на подання відзивів.

До суду 09.06.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" подано відзив на апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", у якому відповідач-1 просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, апеляційну скаргу відповідача-2 задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На електронну адресу суду 27.06.2023 від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку задоволено ухвалою від 29.06.2023.

29.06.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" подано відзив на апеляційні скарги, у якому відповідач-2 просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

03.07.2023 від позивача надійшов відзив на апеляційні скарги відповідачів, у якому ОСОБА_1 просить відмовити у їх задоволенні.

В судове засідання 04.07.2023 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті поданих апеляційних скарг.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Щодо апеляційних скарг відповідачів та оскаржуваної ухвали в частині вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України визначено види заходів забезпечення позову.

Відповідно до вказаних процесуальних норм позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, ч. 1 ст. 137 ГПК України не містить вичерпного переліку заходів, якими може бути забезпечений позов у справі. Так, згідно з п. 10 ч. 1 цієї статті позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. п. 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також, згідно з ч. 11 цієї статті не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також сприяння ефективному захисту або поновленню порушених прав позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду як з майновою вимогою про витребування частки у статутному капіталі, так і з немайновими позовними вимогами, у разі задоволення яких судове рішення не вимагатиме примусового виконання. Тому, в даному випадку мають застосуватися та досліджуватися не лише така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також і те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.08.2018 у справі №910/1040/18, в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136 та 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 26.10.2020 у справі №907/477/20 та 11.11.2020 у справі № 910/13709/19.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Процесуальний закон також містить заборону на вжиття певних заходів забезпечення позову у корпоративних спорах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

- проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

- Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

- участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

- здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Як вже було зазначено, відповідачі у поданих апеляційних скаргах вказують на те, що застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частку Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" у розмірі 100% не відповідає положенням ч. 4 ст. 137 ГПК України, оскільки не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Вказане відповідачі обґрунтовують тим, що позивач просить витребувати лише 50% частки у статутному капіталі номінальною вартістю станом на час виникнення спірних правовідносин 50000,00 грн. Поряд з цим, позивач ніколи не був власником інших 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс". При цьому, станом на день подання позову та заяви про його забезпечення розмір статутного капіталу товариства збільшено з 100000,00 грн до 30000000,00 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими аргументами відповідачів з огляду на наступне.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

При цьому, передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Колегія суддів зауважує на тому, що предметом спору у справі, фактично, є 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс". При цьому, позивач, звертаючись з позовом, обрав такий спосіб захисту порушеного права, який поверне сторін спору у становище, у якому вони перебували до імовірного порушення прав ОСОБА_1 , а також і відновить порушене переважне право останнього на купівлю частки у статутному капіталі відповідача-2.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду та поновлення прав позивача у разі, якщо судом буде встановлено, що позивачу належать відповідні суб`єктивні матеріалі права, за захистом яких він звернувся до суду, та є факти їх порушення. При цьому, невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до необхідності звернення позивача з новими позовами. Судом також встановлено, що з судових рішень у справі №911/2446/21 вбачається, що позивач володів часткою у статутному капіталі відповідача-2 у розмірі 50%, яка вибула з його володіння внаслідок прийняття 08.07.2020 рішення загальними зборами товариства про виключення позивача зі складу учасників та перерозподіл його частки, яке у подальшому визнано недійсним. При цьому, якщо б розмір статутного капіталу відповідного товариства та склад його учасників не змінювався після такого рішення, що визнано судом недійсним, таке рішення суду, яким скасовано і відповідний реєстраційний запис, було б достатнім для відновлення відповідного права, факт порушення якого встановлено таким рішенням. Однак, після прийняття такого рішення загальними зборами мали місце зміни у складі учасників та розмірі статутного капіталу товариства, що призвело до звернення позивача з даним позовом до суду. Отже, подальші зміни складу учасників, розміру їх часток, розміру статутного капіталу товариства та відчуження частки, право на яку оспорює позивач, можуть призвести до унеможливлення відновлення його права у разі, якщо під час розгляду даної справи судом буде встановлено факт його порушення.

Колегія суддів також вказує на те, що положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачають вчинення такої реєстраційної дії, як накладення/зняття арешту з корпоративних прав (абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 25 цього закону).

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

При вирішенні питання про можливість вжиття заходів забезпечення позову у цій справі судом першої інстанції враховано, що:

- предметом спору у справі є захист права власності позивача на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс";

- твердження позивача, які доведені належними та допустимими доказами, що невжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову в іншій справі №911/2446/21 дозволило відчужити частку, належну позивачеві, на користь третьої особи, яка у подальшому відчужила її Товариству з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн";

- зміна власників частки у статутному капіталі товариства впродовж короткого проміжку часу дає підстави обґрунтовано припускати про можливість в подальшому відчуження частки у статутному капіталі у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, місцевим господарським судом встановлено обставини того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку, яка є предметом спору, утруднить можливість для позивача вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення його прав у разі задоволення позову. Тобто, що існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання рішення суду.

Отже, відповідачами не доведено неспівмірності накладення арешту на частку заявленим позовним вимогам у справі.

Також апеляційний суд враховує те, що вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». У разі його вжиття нотаріуси або державні реєстратори не зможуть змінити відомості, зокрема, щодо керівництва юридичної особи та інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи на виконання оскарженого рішення загальних зборів. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18, 12.03.2020 у справі №916/3479/19, 24.06.2020 у справі №902/1051/19 та 07.09.2020 у справі №904/1766/20.

Також, колегія також враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2023 у справі №918/531/22, відповідно до яких забороні підлягає вчинення не будь-яких дій, зокрема, внесення до ЄДР не будь-яких відомостей стосовно товариства, а лише тих, що можуть призвести до можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, можуть ускладнити виконання рішення суду (у разі його ухвалення на користь позивачів) та викликати труднощі при його виконанні. Такі заходи мають прямо стосуватись предмету позову. У наведеній справі в резолютивній частині рішення суд заборонив широке і по суті необмежене коло дій, зокрема, заборонив суб`єктам державної реєстрації, визначеним законом, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії стосовно товариства щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, про зміну складу та часток засновників/учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили. Однак, суд жодним чином не аргументував, яким чином це забезпечить виконуваність судового рішення за позовом, яким оскаржена зміна директора на підставі рішення загальних зборів.

Апеляційний суд нагадує, що у даній справі місцевий господарський суд вжив захід забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації вносити зміни до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі та зміну розміру статутного капіталу товариства.

Отже, вимоги позивача щодо заборони проводити реєстраційні дії про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі та зміну розміру статутного капіталу товариства кореспондуються у даному випадку з вимогами позовної заяви про визначення розміру статутного капіталу товариства та визначення розміру часток учасників у статутному капіталі і застосування таких заходів забезпечення позову не суперечить ч. ч. 5 та 9 ст. 137 ГПК України, а також відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.01.2023 у справі №918/531/22.

В апеляційній скарзі відповідачі також зазначають, що вжиті судом заходи забезпечення позову істотно порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", як добросовісного набувача частки, на розпорядження нею, а також перешкоджають здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" його господарської діяльності, в тому числі щодо виробництва продукції оборонного призначення по державному замовленню.

Колегія суддів вказує на те, що відповідно до ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

У даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" має статус відповідача, адже саме в даного товариства позивач просить витребувати 50% частки у статутному капіталі відповідача-1, а стосовно решти 50% частки просить перевести на нього права та обов`язки покупця частки.

Таким чином, вказані 100% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", що перебувають у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", є такими, що безпосередньо пов`язані з предметом спору, в тому числі з позовними вимогами про визначення розміру статутного капіталу товариства та розподілу часток між учасниками. Отже, заходи забезпечення позову відповідають вимогам ч. 10 ст. 137 ГПК України.

При цьому слід зазначити, що накладення арешту на частку в статутному капіталі товариства носить тимчасовий характер, не завдасть шкоди та збитків ні відповідачам, ні іншим особам та не позбавить можливості здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо, а лише тимчасово обмежить право власника спірної частки на її відчуження. Водночас, вжиття наведених заходів забезпечення позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища та на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.

Також суд відхиляє доводи відповідачів щодо неспівмірності заходів забезпечення позову у зв`язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог, оскільки під час розгляду відповідної заяви суд не оцінює обґрунтованість позову.

З урахуванням всього вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що апеляційні скарги відповідачів підлягають залишенню без задоволення, оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 15.05.2023 у справі №911/1430/23 в частині вжиття заходів забезпечення позову постановлена з дотримання приписів процесуального закону, а тому її слід залишити без змін.

Щодо апеляційної скарги позивача та оскаржуваної ухвали в частині вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом (ч. 2 ст. 141 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову (ч. 4 ст. 141 ГПК України).

Застосовуючи зустрічне забезпечення, місцевий господарський суд вказав на те, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вносити зміни щодо розміру частки відповідача-1, якому належить 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс", зміни розміру статутного капіталу, а також накладення арешту на частку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" на значний проміжок часу, який включає розгляд справи та набрання рішенням законної сили, обмежується у праві учасника товариства змінити розмір статутного капіталу, відчужити частку або її частини, що, у свою чергу, може завдавати збитків відповідачу у вигляді, зокрема, зменшення ринкової вартості частки та неможливості отримання коштів від її продажу. Також суд зазначив, що у позовній заяві позивач заявляє вимоги про переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Спліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", у розмірі 50% статутного капіталу, на підставі якого відповідач-1 мав сплатити грошові кошти в сумі 8200000,00 грн. Однак, ОСОБА_1 жодним чином не підтверджує своє бажання бути зобов`язаним за таким договором та можливість виконати зобов`язання покупця, які виникли за таким договором, перед продавцем. Тому, суд вважав за доцільне вимагати від позивача в якості зустрічного забезпечення внести на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 4100000,00 грн впродовж 10 днів з дня постановлення ухвали.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає такі висновки передчасними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, умовою застосування заходів зустрічного забезпечення є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів з урахуванням обставин справи може утруднити чи зробити неможливим відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

При цьому, у вирішенні питання про зустрічне забезпечення господарський суд має здійснити оцінку доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заходів зустрічного забезпечення, а також наявності зв`язку між конкретним заходом зустрічного забезпечення і заходами забезпечення позову. Отже, з вищенаведених норм вбачається обов`язкова необхідність доказування відповідними доказами можливості виникнення у відповідача збитків, у якому грошовому еквіваленті такі збитки можуть виникнути, чим зумовлена така можливість виникнення у відповідача відповідних збитків тощо.

Однак, на переконання колегії суддів, вжиті судом заходи забезпечення позову не несуть для Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" загрози завдання збитків. Вказане полягає у тому, що хоча арешт частки у статутному капіталі і обмежує право відповідача-1 на розпорядження такою часткою, однак суть вжитих заходів забезпечення якраз і полягає в тому, щоб уникнути під час розгляду спору по суті подальших дій щодо відчуження частки та, фактично, зафіксувати правове становище учасників справи станом на час звернення з позовом. Метою цього є уникнення в подальшому звернення позивача з новими позовами для захисту свої прав, а також забезпечення можливості виконання рішення у справі.

В контексті висновків суду першої інстанції щодо зменшення ринкової вартості частки та неможливості отримання коштів від її продажу апеляційний суд зауважує на тому, що заходи забезпечення є тимчасовим обмеженням, не несуть загрози завдання збитків ні відповідачам, ні іншим особам, жодним чином не блокують можливість здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо, а лише тимчасово обмежують право власника спірної частки на її відчуження.

Тому, висновки місцевого господарського суду в частині вжиття зустрічного забезпечення з метою компенсації можливих збитків Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" здійснені без урахування всіх обставин справи.

Також апеляційний суд вважає, що умови договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд Спліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн", стосовно договірної вартості 100% частки в статутному капіталі самі по собі не можуть вказувати на можливість завдання відповідачу збитків саме у розмірі 4100000,00 грн. Вказане зумовлене тим, що внаслідок вжитих заходів забезпечення позову відповідач-1 автоматично не втрачає право власності на частку.

Також суд вважає такими, що зроблені при неправильному застосуванні норм процесуального права, висновки суду першої інстанції в частині того, що позивач, заявляючи вимоги про переведення на нього права та обов`язків покупця 50% частки в статутному капіталі, жодним чином не підтверджує своє бажання бути зобов`язаним за таким договором та можливість виконати зобов`язання покупця перед продавцем.

Так, з аналізу приписів процесуального закону слідує, що суд має право вжити заходи зустрічного забезпечення саме з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені заходами забезпеченням позову. Проте, зустрічне забезпечення не може бути жодним чином пов`язане з виконанням/невиконанням позивачем можливого в майбутньому рішення суду про задоволення позову в частині переведення прав та обов`язків покупця. Таким чином, фактично, заходи зустрічного забезпечення в контексті наведених висновків Господарського суду Київської області вжиті судом не для відшкодування можливих збитків відповідача-1 від запроваджених судом заходів забезпечення позову, а як забезпечення можливого в майбутньому позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс".

При цьому, висновки суду про відсутність у позовній заяві ОСОБА_1 підтвердження бути зобов`язаним за таким договором купівлі-продажу спростовуються змістом його позовних вимог, в яких ОСОБА_1 просить перевести на нього не лише права, але й обов`язки по договору купівлі-продажу частки.

Крім того, чинне законодавство України не передбачає можливості в особи, яка вважає порушеним своє переважне право на придбання майна (частки в майні), вимагати в судовому порядку переведення не себе лише прав за таким договором купівлі-продажу. У зв`язку з цим, необхідності у наданні будь-яких додаткових гарантій позивачем щодо його готовності виконати зобов`язання покупця за договором купівлі-продажу частки процесуальним законом не передбачено.

Що ж стосується забезпечення можливості ОСОБА_1 виконати зобов`язання покупця у випадку ухвалення в майбутньому рішення суду про задоволення його позову, то з цього приводу суд зазначає, що заходи зустрічного забезпечення не мають нічого спільного з механізмом, встановленим п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", щодо обов`язку позивача у справі про переведення на нього прав та обов`язків покупця внести на депозитний рахунок суду ту грошову суму, що вже сплачена покупцем на виконання договору купівлі-продажу частки.

Отже, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано необхідність вжиття зустрічного забезпечення у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ГПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Тобто, процесуальний закон надає можливість учаснику справи заявити клопотання про зустрічне забезпечення з наведенням відповідних мотивів та поданням доказів на підтвердження своєї вимоги.

Поряд з цим, на переконання апеляційного суду, в даній ситуації суд першої інстанції, застосовуючи зустрічне забезпечення в ухвалі про забезпечення позову, дійшов передчасних висновків щодо наявності відповідних підстав без урахування обставин справи. Проте, відповідачі не позбавлені можливості в подальшому звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Як наслідок встановлення наведених обставин справи, суд визнає обґрунтованими доводи позивача, викладені ним в апеляційній скарзі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 15.05.2023 у справі №911/1430/23 - скасуванню в частині п. 6 резолютивної частини щодо зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду у строк 10 днів з дня її постановлення зустрічного забезпечення у розмірі 4100000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 покладаються на відповідачів у рівних частинах. Натомість, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

3. Ухвалу Господарського суду Київської області від 15.05.2023 у справі №911/1430/23 скасувати в частині п. 6 резолютивної частини щодо зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Господарського суду Київської області (отримувач коштів - Господарський суд Київської області; код отримувача - 03499945; рахунок отримувача - UA0014298; банк отримувача - ДКСУ м. Київ) в строк 10 днів з дня постановлення ухвали зустрічне забезпечення у розмірі 4100000 грн.

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду Київської області від 15.05.2023 у справі №911/1430/23 залишити без змін.

5. Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн" (01021, місто Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 28/2, нежиле приміщення 43, ідентифікаційний код 43227658) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1342 (одна тисяча триста сорок дві),00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техімпекс" (07400, Київська область, місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 14, ідентифікаційний код 32499006) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1342 (одна тисяча триста сорок дві),00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.07.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов