ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/797/23

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, буд. 3, оф. 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" (03039, м. Київ, пров. Руслана Лужевського, буд. 14)

про стягнення 20128,97 грн.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №644 від 16.03.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територіїї в сумі 12967, 27 грн., трьох процентів річних в сумі 1147, 00 грн. та інфляційних втрат в сумі 6014, 70 грн., що разом складають 20128, 97 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, надати листування з позивачем по суті спору (з доказами направлення або вручення кореспонденції).

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечення щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" є: 03039, м. Київ, пров. Руслана Лужевського, буд. 14, у зв`язку з чим 21.03.2023 ухвала суду про відкриття провадження у справі №911/797/23 була направлена судом поштою на вказану вище адресу відповідача.

Однак, 27.03.2023 до суду повернулось поштове відправлення адресоване відповідачу разом з копією ухвали суду від 21.03.2023 з відміткою АТ Укрпошта: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи те, що ухвалу про відкриття провадження у даній справі було надіслано відповідачу за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи №911/797/23.

Крім того, про хід розгляду справи відповідач також міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч. 2 ст. 2 ГПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 19.07.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" (далі - відповідач) перед Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" (далі - позивач), що утворилась внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій).

Так, з позовної заяви вбачається, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Петровсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22.02.2017 за №87, позивач є виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів в багатоквартирному будинку, що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, буд. 18.

Позивач вказує, що відповідач з березня 2020 року є власником нерухомого майна: нежитлового приміщення №112, секц. 2, що вбудоване у багатоквартирний житловий будинок №18 за вказаною вище адресою, на підтвердження чого долучає до матеріалів справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Позивач в позові зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що відповідачем всупереч ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не укладено з позивачем договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій визначена (затверджена) на підставі рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22.02.2017 №87 та становить 6, 42 грн. за 1 кв. м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень. Загальна площа нежитлового приміщення №112, секц. 2, що вбудоване у багатоквартирний житловий будинок №18, яке належить відповідачу, становить 57, 90 м. кВ., у зв`язку з чим щомісячна вартість послуг позивача становить 371, 72 грн.

Позивач зазначає, що ним було відкрито особовий рахунок по квартплаті №000009695 для нежитлового приміщення №112, секц. 2, що вбудоване у багатоквартирний житловий будинок №18.

Позивач в позові також вказує, що за період з 20.03.2020 по даний час надає відповідачу послуги з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій). Відповідач, в свою чергу, споживав такі послуги, претензій щодо їх якості позивачу не заявляв.

Таким чином, позивач щомісячно нараховував відповідачу плату за надані вказані вище послуги.

Позивачем до позовної заяви також долучено виставлені відповідачу рахунки на оплату наданих послуг:

- рахунок на оплату за березень 2020 на суму 143, 89 грн.;

- рахунок на оплату за квітень 2020 на суму 515, 61 грн.;

- рахунок на оплату за червень 2020 на суму 1259, 05 грн.;

- рахунок на оплату за липень 2020 на суму 1630, 77 грн.;

- рахунок на оплату за серпень 2020 на суму 2002, 49 грн.;

- рахунок на оплату за вересень 2020 на суму 2374, 21 грн.;

- рахунок на оплату за жовтень 2020 на суму 2745, 93 грн.;

- рахунок на оплату за листопад 2020 на суму 3117, 65 грн.;

- рахунок на оплату за грудень 2020 на суму 3489, 37 грн.;

- рахунок на оплату за січень 2021 на суму 3861, 09 грн.;

- рахунок на оплату за лютий 2021 на суму 4232, 81 грн.;

- рахунок на оплату за березень 2021 на суму 4417, 71 грн.;

- рахунок на оплату за квітень 2021 на суму 4789, 43 грн.;

- рахунок на оплату за травень 2021 на суму 5161, 15 грн.;

- рахунок на оплату за червень 2021 на суму 5532, 87 грн.;

- рахунок на оплату за липень 2021 на суму 5904, 59 грн.;

- рахунок на оплату за серпень 2021 на суму 6276, 31 грн.;

- рахунок на оплату за вересень 2021 на суму 6648, 03 грн.;

- рахунок на оплату за жовтень 2021 на суму 7019, 75 грн.;

- рахунок на оплату за листопад 2021 на суму 7391, 47 грн.;

- рахунок на оплату за грудень 2021 на суму 7763, 19 грн.;

- рахунок на оплату за січень 2022 на суму 8134, 91 грн.;

- рахунок на оплату за січень 2022 на суму 8134, 91 грн.;

- рахунок на оплату за лютий 2022 на суму 8506, 63 грн.;

- рахунок на оплату за березень 2022 на суму 8878, 35 грн.;

- рахунок на оплату за квітень 2022 на суму 9250, 07 грн.;

- рахунок на оплату за травень 2022 на суму 9621, 79 грн.;

- рахунок на оплату за червень 2022 на суму 9993, 51 грн.;

- рахунок на оплату за червень 2022 на суму 9993, 51 грн.;

- рахунок на оплату за липень 2022 на суму 10365, 23 грн.;

- рахунок на оплату за серпень 2022 на суму 10736, 95 грн.;

- рахунок на оплату за вересень 2022 на суму 11108, 67 грн.;

- рахунок на оплату за жовтень 2022 на суму 11480, 39 грн.;

- рахунок на оплату за листопад 2022 на суму 11852, 11 грн.;

- рахунок на оплату за грудень 2022 на суму 12223, 83 грн.;

- рахунок на оплату за грудень 2022 на суму 12223, 83 грн.;

- рахунок на оплату за січень 2023 на суму 12595, 55 грн.;

- рахунок на оплату за лютий 2023 на суму 12967, 27 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в період з 20.03.2020 по 28.02.2023 не здійснено оплати на користь позивача вказаних вище спожитих послуг у загальному розмірі 12967, 27 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію вих.№628 від 20.01.2023, в якій вимагав сплатити заборгованість станом на 01.01.2023 у загальному розмірі 105295, 05 грн., в тому числі по приміщенню №112, яке вбудоване в житловий будинок №18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, додатком до якої, зокрема, долучено рахунок на оплату послуг за грудень 2022 по вказаному приміщенню. На підтвердження направлення претензії позивач надав суду копії опису вкладення №028, накладної та фіскального чеку від 24.01.2023.

Відповіді на претензію вих.№628 від 20.01.2023 не надано.

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача 12967, 27 грн. заборгованості з оплати послуг за період з 20.03.2020 по 28.02.2023.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1147, 00 грн. за період з 20.03.2020 по 01.03.2023 та інфляційних втрат в сумі 6014, 70 грн. за період з квітня 2020 по лютий 2023.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини, що виникли в процесі надання споживачу послуг з управління багатоквартирним будинком, які регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з актів цивільного законодавства.

Так, особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку.

Відповідно до п. п. 5, 7 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону, співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 06.03.2023 за ТОВ Астот ЛТД з 20.03.2020 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення за адресою Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, буд. 18, секц. 2, приміщення 112, загальною площею 57, 9 кв. м.

Рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №87 від 22.02.2017 Про визнання ТОВ БД Сервіс-2 виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів та погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський буд. №14, №15, №17-25, №18, №26, №27, пров. Фізкультурний, буд. №23, №25, серед іншого:

- визнано ТОВ БД Сервіс-2 виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів для споживачів за адресою, зокрема, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, буд. 18;

- погоджено введення в дію з 01.03.2017 тарифів ТОВ БД Сервіс-2 на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території багатоквартирного будинку що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, будинок № 18, у тому числі для ІІІ групи споживачів (всі інші споживачі, крім споживачів І-ої та ІІ-ої груп) за 1 кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень - 6,42 грн.

Таким чином, оскільки загальна площа нежитлового приміщення № 112, секц. 2, що вбудоване в житловий будинок №18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, становить 57, 90 кв.м., отже щомісячна вартість житлово-комунальних послуг становить 371, 72 грн.

Позивачем було відкрито особовий рахунок по квартплаті №000009695 для нежитлового приміщення №112, секц. 2, що вбудоване в житловий будинок №18 за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, власником якого є Відповідач.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позивач є управителем багатоквартирного будинку, а відповідач - співвласником цього будинку у розумінні Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку.

Водночас, відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулює Закон України Про житлово-комунальні послуги.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, зокрема, передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

У свою чергу, ч. 1 ст. 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги установлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії (ч. 1 ст. 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

При цьому, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Проаналізувавши зазначені положення законодавства суд дійшов висновку, що надання житлово-комунальних послуг повинно здійснюватись безперервно на підставі відповідного договору та за тарифами встановленими або у договорі, або за рішенням органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відповідний договір на надання житлових послуг не укладався.

Водночас, ч. 1 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 09.06.2021 у справі №911/5186/14 та близька за змістом правова позиція викладена у постанові від 27.03.2023 у справі № 920/1343/21).

Отже, незважаючи на відсутність відповідного договору відповідач зобов`язаний здійснювати оплату житлових послуг наданих позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 20.03.2020 по 28.02.2023 позивачем надано відповідачу житлово-комунальні послуги: послуги з управління багатоквартирним будинком (з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій). В свою чергу, відповідачем вказані послуги спожито, докази наявності претензій щодо якості послуг відсутні.

З урахуванням того, що своєчасна оплата наданих позивачем послуг є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається ч. 1 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" про стягнення заборгованості в сумі 12967, 27 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати наданих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути відповідача три проценти річних у розмірі 1147, 00 грн., що нараховані за загальний період прострочення з 20.03.2020 по 01.03.2023 та інфляційні втрати в розмірі 6014, 70 грн. за період з квітня 2020 по лютий 2023.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Поряд із цим, здійсненню нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України має передувати встановлення факту прострочення виконання боржником грошового зобов`язання та виникнення у кредитора права на нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Між сторонами не укладався договір щодо надання житлових послуг, в якому б однією із істотних умов були порядок та строк оплати таких послуг. Крім того, відповідними Законами України, які регулюють відносини у сфері житво-комунальних послуг та у сфері здійснення права власності у багатоквартирних будинках, також не унормовано строк вчинення споживачем (співвласником) відповідних дій. Зазначене вказує на те, що строк (термін) виконання ТОВ Астот ЛТД відповідного обов`язку не встановлений.

Водночас, ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

24.01.2023 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2023. Водночас, доказів сплати заборгованості (повністю або частково) протягом семиденного строку від дня пред`явлення ТОВ БД Сервіс-2 відповідної вимоги суду не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання претензії відповідачем, а також сплати зазначених в претензії грошових коштів, судом були враховані нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, згідно з розділом 2 яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, згідно з положеннями нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень надісланий позивачем лист з вимогою відповідач мав отримати не пізніше 28.01.2023.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 04.02.2023.

Дослідивши розрахунок трьох процентів річних, що виконаний позивачем, суд дійшов висновку про його перерахунок, оскільки розрахунок виконаний з невірною датою початку прострочення виконання грошового зобов`язання та з урахуванням невірної суми заборгованості, оскільки вимога була пред`явлена відповідачу із сумою заборгованості станом на 01.01.2023, відповідно до рахунку за грудень 2022, у зв`язку з чим три проценти річних нараховані в більшому розмірі.

Три проценти річних розраховані судом наступним чином: за період з 05.02.2023 по 01.03.2023 від суми боргу 12223, 83 грн., що становить 25, 12 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" трьох проценів річних підлягають задоволенню частково в загальній сумі 25, 12 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат суд дійшов висновку про його перерахунок, оскільки розрахунок виконаний з невірною датою початку прострочення виконання грошового зобов`язання та з урахуванням невірної суми заборгованості, оскільки вимога була пред`явлена відповідачу із сумою заборгованості станом на 01.01.2023, відповідно до рахунку за грудень 2022, у зв`язку з чим інфляційні втрати нараховані в більшому розмірі.

Інфляційні втрати розраховані судом наступним чином: за період з 05.02.2023 по 28.02.2023 від суми боргу 12223, 83 грн., що складають 85,57 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" інфляційних втрат підлягають задоволенню частково в загальній сумі 85, 57 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань з оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів сплати заборгованості суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОТ ЛТД" (03039, м. Київ, пров. Руслана Лужевського, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БД СЕРВІС-2" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, буд. 3, оф. 6, ) заборгованість у розмірі 12967 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 27 коп., три проценти річних у розмірі 25 (двадцять п`ять) грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн. 57 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1743 (одна тисяча сімсот сорок три) грн. 82 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 19.07.2023.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.