ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.07.2023м. ДніпроСправа № 904/407/23
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (с. Радомишль Луцького району Волинської області)
про розподіл судових витрат
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (с.Радомишль Луцького району Волинської області)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)
про стягнення заборгованості за договором поставки № ДФЛ-0202/22 від 02.02.2022 у загальному розмірі 1 142 940 грн. 63 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № ДФЛ-0202/22 від 02.02.2022 у загальному розмірі 1 142 940 грн. 63 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 позовні вимоги задоволено частково, а саме: закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 60 127 грн. 31 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" - 461 855 грн. 89 коп. - основного боргу, 55 634 грн. 50 коп. - пені, 46 978 грн. 49 коп. - штрафу, 115 358 грн. 28 коп. - інфляційних втрат, 49 066 грн. 76 коп. - 36% річних та 17 144 грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат (вх. суду № 15086/23 від 28.03.2023), в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 03.04.2023 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про розподіл судових витрат, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами.

Від Центрального апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку надійшов запит справи № 904/407/23 (вх. суду № 17559/23 від 11.04.2023), до якого додано ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2023 про витребування матеріалів справи № 904/407/23 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі № 904/407/23.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі № 904/407/23 та запитом суду апеляційної інстанції, матеріали справи № 904/407/23 підлягали направленню до Центрального апеляційного господарського суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, надіслання господарським судом у передбачених законом випадках матеріалів справ до судів вищих інстанцій підпадає під дію пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність у суді зазначених матеріалів унеможливлює розгляд ним справи (заяви, клопотання в межах даної справи).

З огляду на викладене, суд вважав за необхідне зупинити провадження по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про розподіл судових витрат до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення у даній справі та до повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.04.2023 було зупинено провадження по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про розподіл судових витрат до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення у даній справі та до повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі № 904/407/23 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі № 904/407/23 - залишено без змін.

30.06.2023 матеріали справи № 904/407/23 повернулися до Господарського суду Дніпропетровської області.

Враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на те, що обставини, які були підставою для зупинення розгляду заяви відпали, господарський суд вважав за необхідне продовжити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про розподіл судових витрат в тому самому порядку, що й судове рішення, без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 05.07.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про ухвалення додаткового рішення було прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами. Крім того, вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу в строк до 12.07.2023 надати відзив на подану позивачем заяву про розподіл судових витрат.

Зважаючи на скорочені строки розгляду заяви, судом було повідомлено позивача та відповідача про розгляд заяви шляхом передачі телефонограми, яку отримано представниками позивача та відповідача 06.06.2023 (а.с. 188).

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № ДФЛ-0202/22 від 02.02.2022 у загальному розмірі 1 142 940 грн. 63 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 позовні вимоги задоволено частково, а саме: закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 60 127 грн. 31 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" - 461 855 грн. 89 коп. - основного боргу, 55 634 грн. 50 коп. - пені, 46 978 грн. 49 коп. - штрафу, 115 358 грн. 28 коп. - інфляційних втрат, 49 066 грн. 76 коп. - 36% річних та 17 144 грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі № 904/407/23 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі № 904/407/23 - залишено без змін.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, позивачем було подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн. 00 коп.

З приводу заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (далі - клієнт) та Адвокатом Чубом Михайлом Володимировичем (далі - адвокат) був укладений договір про надання правової допомоги б/н (далі - договір, а.с. 99-103) за умовами пункту 1.1. якого адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо, зокрема але не виключно:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій тощо) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову тощо та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, в будь-яких підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в будь-яких судах будь-яких інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України Центрах надання адміністративних послуг на території України органах Державної фіскальної служби України, органах Державної податкової служби та усіх інших без виключення правоохоронних органах та органах державної влади та/або місцевого самоврядування, тощо з будь-яких питань;

- надання усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів на території України.

Відповідно до пункту 4.1. договору останній укладений на строк до 31.12.2024 та набирає чинності з моменту його підписання.

Згідно з пунктом 3.1. договору гонорар-винагорода адвоката за надання правової допомоги щодо захисту прав, свобод та інтересів клієнта, здійснення захисту, представництва клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах договору правову допомогу, визначається сторонами договором або окремою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. Така додаткова може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня підписання уповноваженими представниками сторін.

Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що факт наданих послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

05.01.2023 сторонами також була підписана додаткова угода до договору (а.с. 104), за умовами якої, на виконання пункту 3.1. договору, сторони дійшли згоди затвердити орієнтовний розмір гонорару адвоката за надану правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів клієнта, що полягає у стягненні заборгованості з урахуванням штрафних санкцій з ТОВ "Агроном-КР" в Господарському суді Дніпропетровської області, за позовом ТОВ "Луцька аграрна компанія", в сумі 15 000 грн. 00 коп.

Відповідно до умов вказаної додаткової угоди, детальний, орієнтовний опис робіт (наданих послуг), які надаються адвокатом Чубом М.В., надається та затверджується сторонами, а саме:

- надання правових консультацій і роз`яснень по суті спору, узгодження правової позиції з клієнтом. Аналіз судової практики, формування правової позиції, підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви (позову) про стягнення заборгованості, копіювання матеріалів, - вартістю від 3 000 грн. 00 коп.;

- підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області заперечень (за необхідності), відповіді на відзив (за необхідності); додаткових пояснень (за необхідності) тощо, копіювання матеріалів, - вартістю від 3 000 грн. 00 коп.;

- участь у судовому засіданні (за одне судове засідання/судодень), - вартістю від 1 000 грн. 00 коп.;

- клопотання/заяви з процесуальних питань (за необхідності), за одне клопотання/заяву, - вартістю від 500 грн. 00 коп.

У подальшому, 23.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (далі - клієнт) та Адвокатом Чубом Михайлом Володимировичем (далі - адвокат) був підписаний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 904/407/23 (далі - акт наданих послуг, а.с. 105), за умовами якого сторони погодили, що адвокатом були проведені наступні роботи (надані послуги) у справі № 904/407/23: надання правових консультацій і роз`яснень по суті спору, узгодження правової позиції з клієнтом. Аналіз судової практики, формування правової позиції, підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви (позову) про стягнення заборгованості, копіювання матеріалів, - вартістю 3 000 грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що у даній справі відповідачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., яка заявлена до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" про розподіл судових витрат - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроном-КР" (вулиця Телевізійна, будинок 2А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50086, ідентифікаційний код 42321814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (вулиця Лесі Українки, будинок 35Е, с. Радомишль, Луцький район, Волинська область, 45664; ідентифікаційний код 39910709) 3 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 17.07.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко