УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

м. Київ

10.07.2023справа №910/2876/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2876/17

за позовом заступника Генерального прокурора України (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 00034051) в інтересах держави в особі

Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008; ідентифікаційний код 00031101)

до Одеської обласної державної адміністрації (пр. Шевченка, буд. 4, м. Одеса, 65032; ідентифікаційний код 00022585) та

товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» (Одесько-Миколаївське шосе, 34, смт Нові Білярі, Комінтернівський район, Одеська область, 67550; ідентифікаційний код 32497213),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 38727770) та

Міністерство інфраструктури України (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135; ідентифікаційний код 37472062),

про визнання незаконним та скасування розпорядження від 16.01.2016 №21/А-2016, визнання недійсним договору оренди від 17.02.2016,

за участю представників:

прокуратури - Круш Т.О. (посвідчення від 01.03.2023 №076383);

позивача - Котовського В.М. (наказ від 26.04.2023 №1420-к);

відповідача-1 - не з`явився;

відповідача-2 - Войцехівського О.В. (ордер від 26.05.2023 серія АІ №1401539);

Чугунова М.В. (ордер від 26.05.2023 серія АІ №1401353);

третьої особи-1 - Семаки В.Ю. (довіреність від 21.12.2022 №б/н; в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»);

третьої особи-2 - Ігнатенко Т.Б. (відповідно до наказу від 28.06.2022№114-К),

ВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора України (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Одеської обласної державної адміністрації (далі - Одеська ОДА), товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» (далі - Товариство) про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження Одеської ОДА від 16.01.2016 №21/А-2016 «Про надання земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)» (далі - Розпорядження);

- визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки від 17.02.2016 про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0129, площею 4,46 га, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.02.2016 за №13344819 (далі - Договір), укладеного Одеською ОДА і Товариством.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0129 знаходиться в акваторії Аджалицького лиману та відповідно до постанови КМУ від 30.08.2007 №1073 (зі змінами; далі - Постанова №1073) надана в користування Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України») як акваторія морського порту «Южний», а тому належить до водних об`єктів загальнодержавного значення; оскільки розпорядження такими землями здійснюється на підставі рішень КМУ, Одеська ОДА не мала законних підстав для передачі спірної земельної ділянки в користування Товариству відповідно до Розпорядження та укладеного на його виконання Договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2019 у справі №910/2876/17 (Спичак О.М.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі №910/2876/17 (головуючий суддя Коробенко Г.П., судді Козир Т.П. і Тищенко А.І.), позов задоволено; визнано незаконним та скасовано Розпорядження; визнано недійсним на майбутнє Договір; стягнуто з Одеської ОДА на Прокуратури судовий збір в сумі 2 400 грн; стягнуто з Товариства на користь Прокуратури судовий збір в сумі 800 грн.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 (головуючий суддя Берднік І.С., судді Суховий В.Г. і Чумак Ю.Я.) рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 зі справи № 910/2876/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суд міста Києва.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи №910/2876/17 стало те, що:

- висновки судів першої і апеляційної інстанцій про наявність у прокурора законних підстав на звернення із даним позовом до суду в інтересах держави в особі КМУ є передчасними, оскільки вони зроблені без належного дослідження обставин дотримання Прокуратурою порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», а також встановлення наявності або відсутності бездіяльності цього органу після отримання відповідного звернення, що може слугувати достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва Прокуратурою інтересів держави в особі цього органу в суді;

- поза увагою судів попередніх інстанцій у вирішенні спору про визнання недійсним на майбутнє Договору залишилася те, що чинне законодавство України не передбачає визнання недійсним правочину на майбутнє; наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення, оскільки відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №910/2876/17 було передано на розгляд судді Марченко О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2023 суддею Марченко О.В. прийнято справу до свого провадження; призначено підготовче засідання на 29.05.2023.

29.05.2023 Прокуратура подала суду пояснення, в яких зазначено, що:

- зміна оскаржуваним Розпорядженням цільового призначення земель є незаконною, що відповідно до статті 21 ЦК України та статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є підставою для визнання незаконним та скасування як Розпорядження, так і укладеного на його виконання Договору;

- оскаржуваним рішенням щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду без проведення торгів порушено інтереси держави у сферах контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів із максимально вигідним економічним результатом, що утруднює належне виконання державою своїх соціальних та економічних функцій;

- кожен з наведених прокурором доводів є самостійною підставою для визнання незаконним Розпорядження та недійсним Договору;

- оскільки державна реєстрація права Одеської ОДА та речового права оренди Товариства проведені саме на підставі оспорюваних Розпорядження і Договору, обраний прокурором спосіб захисту права шляхом визнання незаконним і скасування Розпорядження та недійсним Договору призведе до відновлення інтересів держави, тому є ефективним;

- у зв`язку з тим, що Одеська ОДА фактично розпорядилась не лише земельною ділянкою, а й водним об`єктом з перевищенням повноважень, на позаконкурсних засадах, з порушенням порядку зміни цільового призначення, Договір підлягає визнанню недійсним;

- КМУ був обізнаний із фактом порушень, допущених при передачі в користування спірної ділянки, проте упродовж тривалого періоду (із квітня 2016 року по лютий 2017 року) не вчинив жодних дій представницького характеру на захист інтересів держави;

- «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокуратури до суду з цим позовом є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - забезпечення обороноздатності держави, доступу Українського народу до водного об`єкту загальнодержавного значення - Аджалицького лиману, недопущення можливості розпорядження спірною територією неуповноваженим суб`єктом - Одеською ОДА.

29.05.2023 Товариство подало суду письмові пояснення та додаткові пояснення, в яких зазначило, що:

- Верховний Суд чітко вказує на те, що прокурор зобов`язаний довести суду наявність законних підстав для звернення з позовом в інтересах держави в особі конкретного органу, проте всупереч положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру» позивачем суду таких документів надано не було;

- вимога про визнання недійсним на майбутнє Договору суперечить положенням статей 15 та 16 ЦК України та не підлягає задоволенню, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, на що прямо вказано Верховним Судом;

- хоча позов і підписаний особою Столярчуком Ю., матеріали справи не містять жодного документа, який б підтверджував статус Столярчука Ю. як прокурора та вказував про наявність відповідної компетенції і як наслідок - повноважень;

- суд повинен відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем заявлено вимоги у спосіб, який не передбачений нормами ЦК України;

- акваторією морського порту визнавались поверхневі води; земельна ділянка не визнавалась складовою частиною акваторії; при цьому, земельне законодавство імперативно прив`язувало виникнення права постійного землекористування з отриманням відповідного документа;

- встановлення меж акваторії морського порту Постановою №1073 не спричинило автоматичного виникнення безумовного права Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» (далі - ДП «Морський торговельний порт «Южний») на земельну ділянку під акваторією;

- оскільки Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» відповідний державний акт про право постійного землекористування не отримало, то і право постійного землекористування відповідно до частини першої статті 125 ЗК України в нього не виникло;

- розпорядження КМУ не можуть суперечити положенням ЗК України, адже останні мають більшу юридичну силу в регулюванні земельних відносин і підлягають «пріоритетному» застосуванню;

- встановлення меж акваторії морського порту Постановою №1073 (із змінами), внесеними Постановою КМУ від 03.06.2013, не означає одночасне (автоматичне) виникнення безумовного права ДП «Адміністрація морських портів України» на земельну ділянку під акваторією;

- ДП «Морський торговельний порт «Южний» не було вчинено достатніх дій щодо отримання спірної земельної ділянки в користування, а розпорядження КМУ від 07.10.2009 №1356-р «Про надання державному підприємству «Морський торговельний порт «Южний» у постійне користування земельної ділянки» та/або Постанова №1073 не могли бути самостійними підставами для фактичного та формального отримання ДП «Морський торговельний порт «Южний» в користування спірної земельної ділянки.

29.05.2023 Прокуратура подала суду клопотання про долучення доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2023 підготовче засідання відкладено на 26.06.2023.

26.06.2023 Прокуратура подала суду додаткові пояснення, в яких виклала власні заперечення щодо клопотань відповідача-2 про призначення судової експертизи та зобов`язання вчинити дії на підставі статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотання про доручення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2023 підготовче засідання відкладено на 10.07.2023.

У підготовче засідання 10.07.2023 з`явилися представники Прокуратури, позивача, відповідача-2 та третіх осіб-1,2; представник відповідача-1 не з`явився; про дату, час і місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи; про причини неявки суду не повідомили.

Представник Прокуратури у підготовчому засіданні 10.07.20223 подав суду письмові пояснення та докази, які, на думку Прокуратури, можуть доводити факт обізнаності КМУ з наявністю порушень інтересів держави та невжиття ним відповідних заходів на захист інтересів держави.

Представники відповідача-2 просили суд залишити без розгляду письмові пояснення Прокуратури, а представники позивача та третіх осіб-1,2 - долучити їх до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, господарський суд міста Києва вважає за необхідне залишити без розгляду письмові пояснення та докази Прокуратури з огляду на таке.

Так, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2023 прийнято справу №910/2876/17 до свого провадження; призначено підготовче засідання на 29.05.2023; зобов`язано учасників справи подати суду письмові пояснення стосовно предмету позову з урахуванням висновків, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 зі справи №910/2876/17.

Прокуратурою 29.05.2023 подано суду пояснення, в яких викладено позицію щодо позовної заяви.

У постанові Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду від 22.03.2023 (головуючий суддя Берднік І.С., судді Суховий В.Г. і Чумак Ю.Я.), зокрема, вказує що, однією з причин скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи №910/2876/17 стало те, що висновки судів першої і апеляційної інстанцій про наявність у прокурора законних підстав на звернення із даним позовом до суду в інтересах держави в особі КМУ є передчасними, оскільки вони зроблені без належного дослідження обставин дотримання Прокуратурою порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», а також встановлення наявності або відсутності бездіяльності цього органу після отримання відповідного звернення, що може слугувати достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва Прокуратурою інтересів держави в особі цього органу в суді.

Проте Прокуратурою лише 26.06.2023 зроблено запити, зокрема, щодо інформації чи вживалися КМУ заходи на захист інтересів держави під час передачі спірної земельної ділянки в користування Товариству відповідно до Розпорядження та укладеного на його виконання Договору, та у підготовчому засіданні 26.06.2023 заявлено клопотання представником Прокуратури про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з наміром подати суду додаткові докази, які станом на 26.06.2023 (дата проведення підготовчого засідання) ще не підготовлені.

Так, відповідно до вимог частини першої та пунктів 5 і 8 частини третьої статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову та перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з частиною другою статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами другою, четвертою і восьмою статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

21.02.2017 Прокуратура звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Одеської ОДА та Товариства про визнання незаконним та скасування Розпорядження, визнання недійсним Договору.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 (головуючий суддя Берднік І.С., судді Суховий В.Г. і Чумак Ю.Я.) рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 зі справи № 910/2876/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суд міста Києва.

21.04.2023 суддя Марченко О.В. прийняла справу №910/2876/17 до свого провадження; розгляд справи розпочався спочатку; зобов`язано учасників справи подати суду письмові пояснення стосовно предмету позову з урахуванням висновків, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 зі справи №910/2876/17.

Відтак, з наведених приписів ГПК України вбачається, що докази, які підтверджують обставини, якими Прокуратура обґрунтовує свої вимоги, мали бути подані Прокуратурою разом з позовом або ж разом з письмовими поясненнями, які 29.05.2023 подані суду на вимогу ухвали від 21.04.2023.

Натомість у підготовчому засіданні 26.06.2023 Прокуратура просила суд надати час для подання доказів обізнаності КМУ з наявністю порушень інтересів держави та невжиття ним відповідних заходів на захист інтересів держави.

У підготовчому засіданні суд повідомив сторін про надання Прокуратурі часу до 03.07.2023 для подання документів на яких наголошує Прокуратура, з урахуванням надання часу відповідачам ознайомитися з такими документами та подати суду письмові пояснення щодо них до наступного підготовчого засідання (10.07.2023).

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами статті 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У пункті 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

В той же час, Прокуратурою додаткові документи було подано суду безпосередньо у підготовчому засіданні 10.07.2023, без жодних пояснень причин пропуску строку на їх подання зважаючи на обсяг поданих документів.

Крім того, відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Проте подані Прокуратурою 10.07.2023 докази не засвідчені належним чином (засвідчено належним чином лише 5 аркушів з 101 аркушу листування), на документах відсутні слова «Згідно з оригіналом», назва, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дата засвідчення копій, що є порушенням зазначених вимог.

Також слід зазначити, що за приписами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Однак, жоден з поданих Прокуратурою документів, не стосується предмету даного спору та питання, яке мала на меті підтвердити Прокуратура.

Отже, оскільки Прокуратурою не дотримано вимог процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити без розгляду подані Прокуратурою у підготовчому засіданні 10.07.2023 письмові пояснення та докази.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, враховуючи принцип дотримання розумного строку розгляду справи, зважаючи, що справу №910/2879/17 прийнято суддею Марченко О.В. до свого провадження 21.04.2023, про можливість подання інших доказів суду учасники справи не зазначали, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті на 31.07.2023.

Відповідно до частини другої статті 177 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (пункт 18 частини другої статті 182 ГПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (пункт 3 частини другої статті 182 ГПК України).

Керуючись статтями 177 - 185, 194, 196, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження та призначити справу №910/2876/17 до судового розгляду по суті на 31.07.20 о 12:45 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал №12.

Ухвала набрала законної сили 10.07.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко