РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2023Справа № 910/6489/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А. , секретар судового засідання Мамонтова О.О. , розглянувши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Арома Юкрейн»

до Державної казначейської служби України

про стягнення 2000000,00 грн,

Представники:

не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Арома Юкрейн» до Державної казначейської служби України про стягнення 2000000,00 грн.

Суд своєю ухвалою від 27.04.2023 суд відкрив провадження у справі № 910/6489/23, постановив розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

За твердженням позивача, моральна шкода йому заподіяна рішеннями Печерського районного суду м. Києва та Київського апеляційного суду при розгляді скарги генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Арома Юкрейн», на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора. Позивач вважає, що Печерський районний суду м. Києва, постановивши 17.02.2022 ухвалу № 757/5741/22-к, неправомірно відмовив генеральному директору товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Позивач стверджує, що ухвала містить завідомо неправдиві відомості про те, що скарга генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» не містить даних про вчинення кримінального правопорушення. Київський апеляційний суд, залишивши без задоволення апеляційну скаргу генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «РосКосметика» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва № 757/5741/22-к, а ухвалу без змін, зробив ті самі кримінальні правопорушення. Оскільки неправомірні дії щодо постановлення незаконних рішень прийняті органами держави, моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету, розпорядником якого є Державна казначейська служба України.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі з огляду на те, що:

- позивач обґрунтовує свої вимоги винятково оціночними судженнями та не надає ані доказів заподіювання йому шкоди, ані фактичного підтвердження цього факту у встановленому законодавством порядку;

- вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді);

- позивач не надав жодних належних та допустимих доказів незаконності дій чи рішень суддів;

- безпідставним є посилання на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РосКосметика», яке 31.05.2022 перейменовано у товариство з обмеженою відповідальністю «Арома Юкрейн», звернулося до Печерського районного суду міста Києва із скаргою на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора.

На думку заявника, бездіяльність полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення суддею Господарського суду міста Києва ОСОБА_3 - винесення неправосудного рішення.

Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва своєю ухвалою № 757/5741/22-к від 17.02.2022 залишив без задоволення скаргу.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що скаржник звернувся до Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка не містить жодних даних, які б свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину, а по суті є незгодою з постановленим судовим рішенням. Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.

06 березня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/5741/22-к від 17.02.2022.

Серед найважливіших напрямків діяльності публічної влади є забезпечення і реалізація конституційних прав і свобод людини, запобігання будь-якому вияву незаконних на неї посягань чи обмежень у правах, у тому числі з боку публічної влади, особливо тих структур публічної влади, які за своєю природою і соціальним призначенням здійснюють правоохоронну діяльність та правосуддя. Помилки у діяльності зазначених органів публічної влади є підставою для виникнення зобов`язань з відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, що мають незаконний характер.

Правова конструкція відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, сформована у статті 1176 ЦК України, з якої слідує, що у переважній більшості випадків ідеться про відшкодування шкоди, завданій тільки фізичній особі. Юридичній особі може бути відшкодована шкода, якщо вона була завдана внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, за умови, що суддя (судді) вплинули на постановлення такого рішення, за що були звинувачені як за вчинений склад злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч. 5 ст. 1176 ЦК України), або завдання шкоди внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення (ч. 6 ст. 1176 ЦК України). У такому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкодою є сукупність несприятливих для особи, якій вона завдана, особистих немайнових, а також майнових наслідків, що виникли у разі порушення суб`єктивних цивільних прав фізичної або юридичної особи. Шкода є однією з умов виникнення обов`язку з її відшкодування, зобов`язання з відшкодування якої є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілими і завдавачами шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання недоговірної шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, складовими елементами акту завдання шкоди є: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду; настання шкоди; причинний зв`язок між вказаними двома елементами; вина завдавача шкоди. Доведення наявності цих обставин законом (ст. 74 ГПК України) покладено на позивача.

Виходячи з критерію допустимості доказів (ст. 77 ГПК України), оскільки оскарження діяльності суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається, і цей порядок полягає у можливості їх оскарження виключно шляхом апеляційного та касаційного перегляду, неправомірність рішення суду не може бути встановлено інакшим чином. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

В цьому полягає концепція справедливого судового розгляду, що включає вимогу правової певності. Одним із аспектів правової певності є те, що сторони можуть покладатися на остаточне рішення суду і діяти відповідним чином. У справі «Брумареску проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив таке: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд справи, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися в світлі преамбули до Конвенції, яка проголошує - у відповідній частині - верховенство права як складову спільної спадщини Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який, крім іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не піддавалися сумнівам».

В справі «Рябих проти росії» Європейський суд з прав людини постановив:

«Правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Цей принцип твердо визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і зобов`язуючого судового рішення просто в цілях проведення повторного розгляду і постановлення нового рішення у справі. Повноваження вищих судів щодо перегляду мають використовуватися для виправлення судових помилок і неправомірних судових рішень, а не для того, щоб розглянути по-новому справу. Не можна розглядати перегляд як замасковану апеляцію, а сама можливість існування 2 поглядів на питання не є підставою для повторного розгляду. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого і неспростовного характеру».

Отже, правомірність рішень слідчого судді Печерського районного суду міста Києва (ухвала № 757/5741/22-к від 17.02.2022) та суддів Київського апеляційного суду (ухвала від 06 березня 2023 року) не можуть бути предметом дослідження у рамках вирішення спору про стягнення шкоди, заподіяної їх прийняттям. З огляду на це, позивачем не подано жодного допустимого доказу незаконності вказаних судових рішень, що, в свою чергу, виключає наявність акту завдання шкоди. Наведені обставини є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Арома Юкрейн» у позові до Державної казначейської служби України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 19.07.2023.

Суддя С. А. Ковтун