ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" липня 2023 р. Справа№ 910/14391/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко А.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023

у справі № 910/14391/22 (суддя: Удалова О.Г.)

за позовом TVD Spolka z organiczona odpowiedzialnoskia

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 93 954,60 євро

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного бору в сумі 90 696,96 євро за поставлений за договором № 53-121-01-21-10481 від 21.07.2021, але неоплачений товар та 3 % річних в сумі 3 257,64 євро.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2023, повний текст якого складений 27.03.2023, у справі № 910/14391/22 позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача присуджено 90 696,96 євро основного боргу, 3 220,36 євро, 1 409,32 євро судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 14.04.2023 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2023 апеляційна скарга у справі № 910/14391/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 відкладено до надходження матеріалів справи № 910/14391/22 до Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14391/22.

До Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва, на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17.04.2023, надійшли матеріали справи № 910/14391/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22 залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення в сумі 81 599,63 грн. та доказу надсилання копії апеляційної скарги позивачу у даній справі - TVD Spolka z organiczona odpowiedzialnoskia листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22 з доданими до неї документами повернуто Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 13.07.2023 вдруге звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 справу № 910/14391/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Гончаров С.А., Тищенко А.І..

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вказаних правових норм, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023, повний текст якого складений 27.03.2023, у справі № 910/14391/22, заявник, з урахування вихідних днів, мав подати в строк по 17.04.2023 включно, проте з цією апеляційною скаргою звернувся 13.07.2023.

До апеляційної скарги заявником додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в якому заявник просить визнати поважними причини пропуску відповідачем строку усунення недоліків апеляційної скарги та строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі №910/14391/22 та поновити йому строк на усунення недоліків апеляційної скарги та строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі №910/14391/22.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За приписами ч. 3 ст. 256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

З матеріалів справи слідує, що:

- представник апелянта був присутній в судовому засіданні, у якому було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, а його копію він отримав 31.03.2023 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 287);

- ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, якою апеляційну скаргу апелянта на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22 залишено без руху, з огляду на те, що скаржник - ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та його представник (Балацький Я.А.) - зареєстровані в системі «Електронний суд», автоматично доставлено до електронних кабінетів останніх 15.05.2023 о 20:19 год, про що свідчать довідки Північного апеляційного господарського суду про доставку електронного документа від 16.05.2023;

- про отримання апелянтом кореспонденції з електронних кабінетів свідчить і те, що скаржником також було оскаржено додаткове рішення від 10.04.2023 у цій справі і вказану скаргу також було залишено без руху ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, яку (ухвалу) апелянту також було доставлено до електронних кабінетів апелянта та його представника Балацького Я.А.. В свою чергу недоліки апеляційної скарги на додаткове рішення від 10.04.2023 у цій справі апелянтом усунуті 31.05.2023.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що:

- позов заявлено до Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», який з 04.03.2022 знаходиться на тимчасово окупованій території, і працівники якого на даний час продовжують забезпечувати безпеку експлуатації ядерної установки. Крім працівників технічного напрямку, роботу ВП ЗАЕС забезпечують інші підрозділи, включаючи юридичний, основна частина працівників якого також перебуває на тимчасово окупованій території;

- водночас всі документальні матеріали та інформація щодо спірних правовідносин, які стали предметом розгляду у судовій справі № 910/14391/22, зокрема щодо виконання договору, за яким стягується заборгованість, перебувають у розпорядженні ВП ЗАЕС, в той час як обмін документацією у паперовому вигляді, в тому числі з використанням відділень поштового зв`язку, є неможливим. Інші види зв`язку (телефонний, мобільний, через мережу інтернет) із зазначеним відокремленим підрозділом припинені окупаційними силами;

- військова агресія Російської Федерації проти України, окупація території міста Енергодар та Запорізької атомної електричної станції є, в тому числі, поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22;

- також окремою поважною причиною, слід зазначити те, що розрахунки підприємства, за умов його реєстрації на території, визначені частиною 1 статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у рамках українського законодавчого поля фактично унеможливлені, з огляду на що у відповідача виникли значні фінансові труднощі, в тому числі критичні обмеження в використанні матеріальних ресурсів як то сплата будь-яких платежів, у випадку подання апеляційної скарги - сплата судового збору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст. 26 наведеного Закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами - може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22).

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами. Під час воєнного стану поновленню підлягають лише процесуальні строки, порушені з поважних причин (повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення, неможливість використання транспорту, ракетне чи інше збройне ураження території, де знаходиться адвокат та/або відповідний орган, окупація вказаної території тощо).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Тобто, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №697/2360/21 та від 19.10.2022 у справі №398/1739/15.

Оскільки як день прийняття оскаржуваного рішення, так і останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання відповідного такого строку апелянтом за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

У апеляційній скарзі апелянт виходить з того, що позов у цій справі заявлено до Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», проте вказане спростовується наявними у матеріалах справи доказами. Так, стороною спірного договору є саме Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», який також є і стороною у цій справі.

При цьому апелянтом не надано жодних доказів того, що всі документальні матеріали та інформація щодо спірних правовідносин, які стали предметом розгляду у судовій справі № 910/14391/22, зокрема щодо виконання договору № 53-121-01-21-10481 від 21.07.2021 перебувають у розпорядженні ВП ЗАЕС.

Слід зазначити і про те, що позов у цій справі було подано у грудні 2022 року, а відтак у відповідача був час для отримання документів по справі, та про те, що відповідачем в суді першої інстанції не заявлялось про відсутність у нього первинних документів щодо спірних правовідносин, що відповідач не був позбавлений права ознайомитись на наданими позивачем первинними документами та що будь-яких нових доказів ним до апеляційної скарги не додано.

Отже, сам лише той факт, що договір № 53-121-01-21-10481 від 21.07.2021 було укладено від імені апелянта посадовою особою Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» не може свідчити про наявність поважних причин для пропуску строку звернення з цією апеляційною скаргою.

Щодо посилань апелянта на те, що розрахунки підприємства, за умов його реєстрації на території, визначені ч. 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у рамках українського законодавчого поля фактично унеможливлені, з огляду на що у відповідача виникли значні фінансові труднощі, в тому числі критичні обмеження в використанні матеріальних ресурсів як то сплата будь-яких платежів, у випадку подання апеляційної скарги - сплата судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, адресою реєстрації апелянта є місто Київ, тобто територія, яка не віднесена до тимчасово окупованих, судовий збір за подання апеляційної скарги був сплачений саме апелянтом, а не його відокремленим підрозділом.

Слід зазначити і про те, що з наданої апелянтом платіжної інструкції № 4801 (#001) від 20.06.2023 слідує, що судовий збір за подачу апеляційної скарги ним було сплачено 20.06.2023, в той час як з апеляційною скаргою він звернувся 13.07.2023, тобто майже через місяць після сплати судового збору.

В свою чергу апелянтом не наведено жодного обґрунтування та не надано доказів на підтвердження поважності причини неподання апеляційної скарги у період з 20.06.2023 по 13.07.2023, так само як і не надано доказів того, що у період з 17.04.2023 (останній день для подання апеляційної скарги - примітка суду) до 20.06.2023 він не мав можливості сплатити судовий збір з об`єктивних та поважних причини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів п. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 256, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 у справі № 910/14391/22 залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» має право усунути недоліки, а саме, - подати до Північного апеляційного господарського суду відповідну заяву, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

3. Роз`яснити Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що:

- в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено в порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу;

- відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.А. Гончаров

А.І. Тищенко