ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.07.2023 Справа № 914/1414/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/1414/23, де

заявник:Приватне акціонерне товариство «Солді і Ко», м. Київ,
боржник:Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Промислово-будівельна група», м. Львів,
предмет :стягнення 4?126,95 грн заборгованості за Договором поставки № 30649580.800063 від 22.07.2020, 412,70 грн штрафу, 1?055,63 грн пені, 525,62 грн інфляційних втрат та 72,99 грн трьох відсотків річних.
Встановив.

Приватне акціонерне товариство «Солді і Ко» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Промислово-будівельна група» 4?126,95 грн заборгованості за Договором поставки № 30649580.800063 від 22.07.2020, 412,70 грн штрафу, 1?055,63 грн пені, 525,62 грн інфляційних втрат та 72,99 грн трьох відсотків річних.

Судом 08.05.2023 видано судовий наказ, стягнуто з ТзОВ ВКП «Промислово-будівельна група» на користь ПАТ «Солді і Ко» 4?126,95 грн заборгованості за Договором поставки № 30649580.800063 від 22.07.2020, 412,70 грн штрафу, 1?055,63 грн пені, 525,62 грн інфляційних втрат, 72,99 грн трьох відсотків річних та 268,40 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Вказаний наказ разом із копією заяви про видачу судового наказу з додатками скеровано на адресу боржника, вказану Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.05.2023. Згідно з даними, відображеними на сайті АТ «Укрпошта» боржник отримав поштове відправлення № 486, яким йому скеровувались відповідні документи 24.05.2023. Заява про скасування відповідного судового наказу не надходила до Господарського суду Львівської області, відтак, судовий наказ набрав законної сили 14.06.2023 та 20.06.2023 був надісланий стягувачу для пред`явлення до виконання.

10 липня 2023 року до суду надійшла заява стягувача про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2656/23), у якій він зазначає, що під час видачі судового наказу суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10?000,00 грн, що є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.

Щодо заявленого суд зазначає таке.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст. 41 ГПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 41 ГПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ГПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ГПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ГПК України, покладається саме на сторони у справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

ГПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, крім того, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ГПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

Витрати на правову допомогу у справах наказного провадження повинні стягуватись з боржника, у випадку їх включення в заяву про видачу судового наказу, за умови достатньої обґрунтованості їх розміру, на підставі загальних положень Господарського процесуального законодавства.

У цьому випадку суд зазначає, що у абз. 6 арк. 4 заяви про видачу судового наказу ПАТ «Солді і Ко» вказано «… надаю попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: сплата судового збору за подання заяви про видачу судового наказу 268,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі: 10 000,00 гривень (аналіз матеріалів справи, в тому числі і документів, поданих клієнтом та надання консультацій з даного предмету 5 000,00 грн, складання та подання заяви про видачу судового наказу 5 000,00 грн.)».

Згідно з ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Виходячи з аналізу зазначеної норми процесуального закону, суд констатує, що, оскільки на момент видачі судового наказу від 08.05.2023 у справі № 914/1414/23 заявником зазначено попередній (орієнтовний), а не фактичний розмір витрат на професійну правову допомогу, суду не видавалось за можливе оцінити обґрунтованість заявленої суми, а відтак, і включити її до резолютивної частини судового наказу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 41, 124, 126, 323, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерне товариство «Солді і Ко» про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2656/23 від 10.07.2023).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.