РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2023Справа № 910/3121/23

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

про стягнення 75 800,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домінанта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" про стягнення 75 800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди устаткування № 07/2022-V від 22.07.2022 в частині повернення належної якості орендованого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/3121/23 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/3121/23 сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень з відмітками про їх вручення.

13.04.2023 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Станом на дату розгляду справи інших заяв та/або доказів від сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі клопотань процесуального характеру, відзиву відповідача на позов до Господарського суду міста Києва не надходило.

За приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з цим, згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи факт того, що строк, передбачений для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, закінчився, тоді як відповідачем не подано жодної заяви по суті спору, а також не надано клопотання про поновлення процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій, справа підлягає розгляду за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 між ТОВ "ДОМІНАНТА", в особі директора Леонова Владислава Сергійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони (далі - Орендодавець/Позивач) та ТОВ "ТЕМП-2000" (далі - Орендар/Відповідач), в особі директора Заломайкіна Олександра Владиславовича, який діє на підставі Статуту з іншої сторони (надалі - Орендар), було укладено Договір оренди устаткування № 07/2022-V (далі - Договір), відповідно до умов якого, орендодавець передає орендареві за плату в тимчасове володіння та користування (оренда) принтери виробництва Компанії «DOMINO» (Великобританія) (далі - Об`єкт оренди). Об`єкт оренди належить орендодавцеві на праві власності (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.3. Договору сторони дійшли згоди здійснити оцінку Об`єкта оренди в порядку ч. 2 ст. 284 Господарського кодексу України за відновною вартістю та встановити комерційну вартість Об`єкта оренди з урахуванням індексації в наступному розмірі: - комерційна вартість Об`єкта оренди складає 4802,7 євро, що на дату підписання цього Договору, складає 178 991,35 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 35 798,27 грн. в еквіваленті до іноземної валюти євро, розрахованого згідно офіційного курсу євро по відношенню до гривні, встановленого Національним банком України.

Пунктом 1.4. Договору сторони погодили, що строк оренди: з 26.07.2022 по 27.07.2022 включно.

Згідно пункту 2.1. Договору передача Об`єкта оренди орендодавцем та прийняття його орендарем оформлюється Актом пройму-передачі Об`єкта оренди (Додаток 1), що підписується обома Сторонами. В Акті прийому-передачі вказуються: перелік переданого майна, його стан та комерційна вартість устаткування.

Умовами пункту 2.2. Договору передбачено, що складання та і підписання Акту прийому-передачі Об`єкта оренди проводиться уповноваженими представниками Сторін безпосередньо при передачі Об`єкта оренди.

Відповідно до пункту 2.4. Договору повернення Об`єкта оренди орендодавцеві проводиться не пізніше 3-х (трьох) календарних днів з останнього дня дії строку оренди за Актом повернення-приймання Об`єкта оренди.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що Акт повернення-приймання (Додаток 2) Об`єкта оренди складається за результатами передачі Об`єкта оренди орендодавцеві з обов`язковим зазначенням стану Об`єкта оренди та повноти і вчасності виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно пункту 3.2. Договору сума орендної плати, за згодою становить - 1 200,00 грн., в т.ч. ПДВ - 20% - 200,00 грн.

Умовами пункту 3.3.3. Договору передбачено, що прийом-передача послуг з надання в оренду Об`єкта оренди оформлюється підписанням сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), в якому сторони вказують їх фактичну вартість.

У пункті 3.4. Договору сторони погодили, що плата визначена у п. 3.2. даного Договору, здійснюється орендарем шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок орендодавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання сторонами Акту повернення-приймання Об`єкта оренди.

Відповідно до пункту 5.1. Договору визначено, що даний Договір починає діяти з дати підписання та діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За змістом пункту 7.1. Договору у випадку знищення Об`єкта оренди протягом строку дії оренди орендар виплачує орендодавцю загальну комерційну вартість Об`єкта оренди в євро, вказану в п. 1.3. даного Договору. Факт знищення підтверджується двостороннім Дефектним актом (знищення) (Додаток 3), що підписується уповноваженими представниками орендаря та орендодавця.

Пунктом 7.2. Договору зазначено, що у випадку часткового пошкодження Об`єкта оренди орендар сплачує орендодавцю суму завданих збитків. Факт часткового пошкодження підтверджується Дефектним актом (пошкодження/часткового пошкодження) Об`єкта оренди (Додаток 4), складеним представником орендодавця в присутності представника орендаря. Розмір суми, на яку були завдані збитки, визначається на підставі оцінки, зробленої особою, яка здійснює професійну оціночну діяльність, або, якщо на це є згода сторін, уповноваженим представником орендодавця в присутності представника орендаря.

Згідно до пункту 7.3. Договору передбачено, що орендар несе відповідальність за втрату або пошкодження об`єкта оренди, що знаходиться у нього, незалежно від причин пошкодження або втрати, з моменту отримання Об`єкта оренди за Актом прийому-передачі та до передачі його орендодавцю за Актом повернення-приймання.

У пункті 8.4. Договору сторони погодили, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання повноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань по ньому.

На виконання умов Договору, 22.07.2022 сторонами було складено Акт прийому-передачі Об`єкта оренди, а саме: Принтер ДОМІНО V 200, STD CONTROLLER V710619.

Відповідно до Акту повернення-приймання Об`єкта оренди було повернуто Принтер ДОМІНО V 200, STD CONTROLLER V710619, Об`єкт оренди без видимих зовнішніх пошкоджень, претензії устаткування не вмикається, для встановлення причин несправності потрібна повна (комплексна) діагностична в умовах сервісного центру.

17.08.2022 позивачем було проведено огляд пошкодженого майна та визначено причину пошкодження, про що було складено Акт оцінки технічного стану, яким було встановлено, що контролер V710619, не працює бо вийшла з ладу плата контролера, яка потребує заміни.

06.09.2022 на адресу відповідача було направлено лист за вих. № 42, яким було повідомлено про дату складання Дефектного акту від 15.09.2022. Вказаний лист було отримано відповідачем 13.09.2022. Представником позивача було проведено огляд пошкодженого майна та визначено причину пошкодження та розмір збитків. Однак, вказаний Дефектний акт від 15.09.2022 було складено без участі представника відповідача, оскільки останній відмовився.

Для підтвердження розміру майнової шкоди та на виконання вимог пункту 7.2. Договору, між позивачем та ТОВ "Дельта-Консалтинг" було укладено Договір № 18/09 про виконання послуг по незалежній оцінці від 27.09.2022, за результатом незалежної оцінки, було складено Звіт про оцінку майна № 18/09 від 27.09.2022, яким було визначено розмір майнової шкоди, а саме відновлювального ремонту принтера ДОМІНО V 200 серійний номер V року випуску станом на 27.09.2022 на суму 72 800,00 грн.

На підставі Акту прийому-передачі по незалежній оцінці від 25.10.2022, за їх виконання позивачем сплачено на користь ТОВ "Дельта-Консалтинг" 3 000,00 грн. на підставі рахунку фактури № 18/09 від 27.09.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 1079 від 27.09.2022.

У зв`язку з понесеними позивачем збитками, на адресу відповідача було направлено лист за вих. № 55 від 02.11.2022, який не було отримано відповідачем, та який повернувся на адресу позивачу за закінченням строку зберігання 30.11.2022.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку із компенсування визначених в звіті про оцінку майна № 18/09 від 27.09.2022 пошкоджень принтеру ДОМІНО V 200, STD CONTROLLER V710619.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Укладений сторонами Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У частині 1 статті 759 Цивільного кодексу України вказано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 767 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час володіння та/або користування нею. Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Сторонами не заперечується, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Домінанта" було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" Принтер ДОМІНО V 200, STD CONTROLLER V710619 (Об`єкт оренди передано в робочу стані, відповідно до технічних вимог орендаря, сторони не мають претензій один до одного), що підтверджується актом прийому-передачі Об`єкта оренди від 22.07.2022, в якому зазначено, що орендар, підписуючи акт підтверджує, що прийняв обладнання в справному стані, його працездатність перевірив.

Наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця (стаття 773 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 779 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом пункту 7.1. Договору у випадку знищення Об`єкта оренди протягом строку дії оренди орендар виплачує орендодавцю загальну комерційну вартість Об`єкта оренди в євро, вказану в п. 1.3. даного Договору. Факт знищення підтверджується двостороннім Дефектним актом (знищення) (Додаток 3), що підписується уповноваженими представниками орендаря та орендодавця.

Пунктом 7.2. Договору зазначено, що у випадку часткового пошкодження Об`єкта оренди орендар сплачує орендодавцю суму завданих збитків. Факт часткового пошкодження підтверджується Дефектним актом (пошкодження/часткового пошкодження) Об`єкта оренди (Додаток 4), складеним представником орендодавця в присутності представника орендаря. Розмір суми, на яку були завдані збитки, визначається на підставі оцінки, зробленої особою, яка здійснює професійну оціночну діяльність, або, якщо на це є згода сторін, уповноваженим представником орендодавця в присутності представника орендаря.

Згідно до пункту 7.3. Договору передбачено, що орендар несе відповідальність за втрату або пошкодження об`єкта оренди, що знаходиться у нього, незалежно від причин пошкодження або втрати, з моменту отримання Об`єкта оренди за Актом прийому-передачі та до передачі його орендодавцю за Актом повернення-приймання.

Із аналізу наведених умов Договору вбачається, що у разі наявності у однієї із сторін зауважень до зовнішнього вигляду обладнання така сторона повинна ініціювати питання складення Дефектного акту (знищення) при поверненні орендарем обладнання орендодавцю. Натомість розмір суми, на яку були завдані збитки, визначається на підставі оцінки, зробленої особою, яка здійснює професійну оціночну діяльність, або, якщо на це є згода сторін, уповноваженим представником орендодавця в присутності представника орендаря.

У акті повернення-приймання від 22.07.2022 було повернуто Об`єкт оренди без видимих зовнішніх пошкоджень, проте устаткування не вмикається, для встановлення причин несправності потрібна повна (комплексна) діагностична в умовах сервісного центру.

Натомість, як вбачається з акту оцінки технічного стану від 17.08.2022, яким було встановлено, що Об`єкт оренди не працює, бо вийшла з ладу плата контролера, яка потребує заміни.

Для підтвердження розміру майнової шкоди та на виконання вимог пункту 7.2. Договору, позивачем було укладено Договір № 18/09 про виконання послуг по незалежній оцінці від 27.09.2022, за результатом незалежної оцінки, було складено Звіт про оцінку майна № 18/09 від 27.09.2022, яким було визначено розмір майнової шкоди, а саме відновлювального ремонту принтера ДОМІНО V 200 серійний номер V року випуску станом на 27.09.2022 на суму 72 800,00 грн.

На підставі Акту прийому-передачі по незалежній оцінці від 25.10.2022, за їх виконання позивачем сплачено 3 000,00 грн. на підставі рахунку фактури № 18/09 від 27.09.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 1079 від 27.09.2022.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" обов`язку з відшкодування (компенсації) витрат на усунення недоліків та пошкоджень принтера ДОМІНО V 200, STD CONTROLLER V710619.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта" суми компенсації у розмірі 75 800,00 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно статті 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі № 906/194/18, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18.

Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., позивачем надано Договір про надання професійної правничої допомоги від 16.01.2023, Додаткова угода № 1 від 16.01.2023 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 16.01.2023, Акт № 1 про приймання виконаних робіт від 04.04.2023 за Договором про надання професійної правничої допомоги від 16.01.2023 на суму 10 000,00 грн., з яких 2 000,00 грн. - усна консультація клієнта відносно порядку подання позову про стягнення заборгованості, аналіз наданих документів та збір додаткових документів необхідних для формування позовної заяви; 8 000,00 грн. - підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором оренди та формування пакету для подачі для суду та відповідача, направлення позовних заяв; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 167 від 30.06.1994 та довіреність № Б/Н від 17.02.2023.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Як встановлено судом, позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу на суму 10 000,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, а також малозначність спору, суд дійшов до висновку, що обґрунтованою та співмірною зі складністю справи та фактично наданими послугами є сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Радою Суддів України затверджено Рішення № 23 від 05.08.2022 "Про затвердження рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану" відповідно до якого, у керівників організацій, установ, підприємств та інших роботодавців має бути відпрацьований чіткий та зрозумілий алгоритм дій на випадок повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту, а у разі відсутності поблизу відповідних захисних споруд чи неможливості забезпечити надійний захист працівників у робочих приміщеннях, приймати рішення стосовно переведення працівників на дистанційну форму роботи.

З урахуванням Рішення Ради Суддів України № 23 від 05.08.2022, інтенсивністю повітряних тривог у місті Києві протягом лютого-червня 2023 року та загрозою ракетних ударів, судді та працівники суду змушені припиняти робочий процес та слідкувати у найближче укриття, яке розташоване за адресою: бульвар Тараса Шевченка, станція метро «Університет».

Враховуючи викладене, це значним чином вносить корективи у роботу суду та вищевказане впливає на дотримання строків під час розгляду справ у Господарському суді міста Києва.

Отже, беручи до уваги особливості режиму роботи суду, зважаючи на вищезазначені обставини, повний текст судового рішення по справі № 910/3121/23 виготовлено 10.07.2023.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 29; ідентифікаційний код: 31111758) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта" (04086, місто Київ, вулиця Петропавлівська, будинок 47; ідентифікаційний код: 32211939) збитки у розмірі 75 800 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2023.

Суддя І.В. Приходько