ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви про грошові вимоги до боржника

17.07.2023м. ДніпроСправа № 904/7685/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" (м. Запоріжжя)

до боржника Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу (м. Дніпро)

про визнання грошових вимог на суму 1 605 645 грн та 5 368,00 грн судового збору

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Скорик Н.О.

За участі представників сторін:

від заявника: не з`явився

від боржника: не з`явився

ліквідатор Мірошник І.В.

від Південного міжрегіонального управління

міністерства юстиції (м. Одеса): Некрасова В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Справа про банкрутство Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу перебуває на стадії ліквідації.

До господарського суду 04.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" надійшла заява до боржника Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу про визнання грошових вимог на суму 1 605 645,00 грн та 5 368,00 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду від 04.07.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" до розгляду у судовому засіданні на 17.07.2023, зобов`язавши ліквідатора Мірошника Ігоря Вікторовича (свідоцтво №820 від 17.04.2013) до 15.07.2023 розглянути заяву кредитора та повідомити суд про включення заявлених позовних вимог до реєстру або їх відхилення.

До господарського суду 06.07.2023 від ліквідатора Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу - арбітражного керуючого Мірошника Ігоря Вікторовича надійшло повідомлення №1497 від 07.07.2023 про результати розгляду грошових вимог, відповідно до якого ліквідатор визнав дані грошові вимоги у розмірі 5 368,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 1 605 645,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

У судове засідання 17.07.2023 повноважні представники сторін не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Під час розгляду даних грошових вимог судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" обґрунтовані наступним.

Як вбачається з матеріалів грошових вимог, 26.10.2015 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2", як виконавцем та Державним Дніпропетровським Ливарно - механічним заводом, як замовником укладено договір №2610/15 (далі - договір, а.с. 19-21), відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги фізичної охорони будівлі з метою забезпечення схоронності майна та матеріальних цінностей клієнта замовника в будівлі, що розташована за адресою: 49064, м. Дніпро, вул. Марата, буд. 2 (надалі - об`єкт) від розкрадання шляхом крадіжки, грабежу або розбою, знищення або пошкодження. Послуги з фізичної охорони (надалі - послуги) надаються пиконавцем за допомогою 2 цілодобових постів фізичної охорони.

Ціна договору визначається сторонами на основі фактично наданих послуг на протязі усього строку дії договору. Вартість послуг складає 55 000,00 грн без ПДВ (пункт 5.1 договору).

На виконання умов вказаного договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" було надано Державному Дніпропетровському ливарно-механічного заводу послуги на суму у загальному розмірі 1 605 645,00 грн, що підтверджується наступними актами надання послуг:

- №29 від 31.10.2015 на суму 10 645,00 грн (а.с. 22);

- №34 від 30.11.2015 на суму 55 000,00 грн (а.с. 23);

- №38 від 31.12.2015 на суму 55 000,00 грн (а.с. 23);

- №1 від 31.01.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 24);

- №4 від 29.02.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 24);

- №8 від 31.03.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 25);

- №11 від 30.04.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 25);

- №14 від 31.05.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 26);

- №17 від 30.06.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 26);

- №20 від 31.07.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 27);

- №23 від 31.08.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 27);

- №26 від 30.09.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 28);

- №29 від 31.10.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 28);

- №34 від 30.11.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 29);

- №39 від 31.12.2016 на суму 55 000,00 грн (а.с. 29);

- №2 від 31.01.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 30);

- №7 від 28.02.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 30);

- №13 від 31.03.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 31);

- №21 від 30.04.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 31);

- №29 від 31.05.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 32);

- №37 від 30.06.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 32);

- №49 від 31.07.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 33);

- №58 від 31.08.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 33);

- №65 від 30.09.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 34);

- №73 від 31.10.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 34);

- №81 від 30.11.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 35);

- №93 від 31.12.2017 на суму 55 000,00 грн (а.с. 35);

- №5 від 31.01.2018 на суму 55 000,00 грн (а.с. 36);

- №14 від 28.02.2018 на суму 55 000,00 грн (а.с.36);

- №28 від 31.03.2018 на суму 55 000,00 грн (а.с. 37).

Між тим, Державний Дніпропетровський ливарно-механічного завод свої зобов`язання за договором в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" на суму у загальному розмірі 1 605 645,00 грн.

Вказана суму боргу підтверджується також складеним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період з 26.10.2015 по 31.03.2018 (а.с. 37).

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Частинами 1 та 2 статті 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов`язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) та у разі його порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно частин 3-4 статі 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частинами 2 та 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку про необхідність визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" до Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу на суму 5 368,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів та 1 605 645,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон-2" до Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу на суму 5 368,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів та 1 605 645,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала набирає законної сили - 17.07.2023 та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано - 17.07.2023.

Суддя С.А. Примак