ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" липня 2023 р. Справа № 911/1988/23

Суддя Горбасенко П.В., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг» (ідентифікаційний код 32068819) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комфорт та затишок» (ідентифікаційний код 40856190) заборгованості у розмірі 3 688, 87 грн, що виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором № 104-212 від 20.04.2021

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комфорт та затишок» про стягнення заборгованості за договором № 104-212 від 20.04.2021 в загальному розмірі 3 688, 87 грн, з яких: 3 600, 00 грн основної заборгованості, 83, 84 пені та 5, 03 % річних.

Дослідивши матеріали наведеної вище заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 148, п. 5. ч. 2, п. 1, 3, 4 ч. 3 ст. 150, Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг» обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комфорт та затишок» обов`язку з оплати послуг з вивезення сміття за договором № 104-212 від 20.04.2021 у розмірі 3 600, 00 грн.

Обґрунтовуючи не долучення до матеріалів заяви копії договору № 104-212 від 20.04.2021, заявник посилається на відсутність у нього письмового оригіналу вказаного договору, у зв`язку з його вилученням під час обшуку на підставі ухвали № 757/51196/21-к від 22.10.2012, так само, як і акта здачі-приймання (надання послуг) № 4440 від 25.08.2021 та рахунка-фактури на проведення оплати № 4380 від 25.08.2021.

Поряд з тим, заявник зазначає, що 02.02.2023 з метою досудового врегулювання спору, ним направлено на адресу боржника претензію № 7 від 31.01.2023, яку отримано останнім 09.02.2023 та, з метою недопущення порушення замовником умов договору та оплати за надані послуги, 11.05.2023 заявником надіслано боржнику, шляхом програмного комплексу «M.E.Dok», акт задачі-приймання робіт № 4440 від 25.08.2021 та рахунок на оплату № 4380 від 25.08.2021.

Враховуючи отримання боржником претензії 09.02.2023, направлення боржнику 11.05.2023 акта задачі-приймання робіт № 4440 від 25.08.2021 та рахунка на оплату № 4380 від 25.08.2021, заявник, посилаючись на п. 6, 8 ст. 222 Господарського кодексу України, просить вважати датою настання прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 104-212 від 20.04.2021 та актом задачі-приймання робіт № 4440 від 25.08.2021 з 12.06.2023.

До того ж, заявник у означеній заяві зазначає, що боржником проведено часткову оплату боргу за надані послуги у розмірі 6 200, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ч. 1, 4 ст. 80 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що до поданої до суду заяви про видачу судового наказу, заявником в порушення п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України не долучено копії договору № 104-212 від 20.04.2021, а долучені копії акта здачі-приймання (надання послуг) № 4440 від 25.08.2021 та акта звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 04.05.2023 не підписані сторонами.

Поряд з тим, заявником не долучено до заяви про видачу судового наказу жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вилучення у нього оригіналів договору № 104-212 від 20.04.2021, акта здачі-приймання (надання послуг) № 4440 від 25.08.2021 та рахунку-фактури на проведення оплати № 4380 від 25.08.2021 під час обшуку, як-то копій ухвали від 24.09.2021 у кримінальній справі № 757/51196/21-к, опису документів, які були вилучені під час обшуку, протоколу обшуку від 22.10.2021 та не зазначено причин ненадання вказаних документів, враховуючи те, що заявник не позбавлений можливості реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами означеного кримінального провадження.

Поряд з тим, заявник зазначає, що 02.02.2023 з метою досудового врегулювання спору, ним направлено на адресу боржника претензію № 7 від 31.01.2023, яку отримано останнім 09.02.2023 та, з метою недопущення порушення замовником умов договору та оплати за надані послуги, 11.05.2023 заявником надіслано боржнику, шляхом програмного комплексу «M.E.Dok», акт задачі-приймання робіт № 4440 від 25.08.2021 та рахунок на оплату № 4380 від 25.08.2021.

Враховуючи отримання боржником претензії 09.02.2023, направлення боржнику 11.05.2023 акта задачі-приймання робіт № 4440 від 25.08.2021 та рахунка на оплату № 4380 від 25.08.2021, заявник, посилаючись на п. 6, 8 ст. 222 Господарського кодексу України, просить вважати датою настання прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 104-212 від 20.04.2021 та актом задачі-приймання робіт № 4440 від 25.08.2021 з 12.06.2023.

Щодо доводів заявника про проведення боржником часткової оплати боргу за надані послуги у розмірі 6 200, 00 грн, то ТОВ «Крамар Рісайклінг» не зазначено доказів із відповідним їх наданням на підтвердження відповідно викладених обставин.

Водночас, суд звертає увагу, що статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Вимоги, щодо оформлення первинних документів наведені також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, відповідно до п. 2.3 якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

До того ж, щодо поданого заявником акту звіряння, не підписаного сторонами суд зазначає таке.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Отже, наданий заявником акт звірки розрахунків не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, проведення оплат тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським документом.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт заборгованості інших осіб перед боржником, можуть бути первинні документи, зокрема такі, як банківські виписки, бухгалтерські довідки, касові ордери, акти приймання товарів і послуг.

Водночас, належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення оплати боржником на суму 6 200, 00 матеріали справи не містять.

З огляду на матеріали заяви випливає, що наданий заявником підписаний в односторонньому порядку акт здачі-приймання (надання послуг) № 4440 від 25.08.2021 складений на виконання умов договору № 104-212 від 20.04.2021, про що зазначено у вказаному акті.

Своєю чергою, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21

Враховуючи відсутність в матеріалах справи копії договору № 104-212 від 20.04.2021, надання заявником підписаного в односторонньому порядку акт здачі-приймання (надання послуг) № 4440 від 25.08.2021 та не надання заявником інших належних та допустимих доказів на підтвердження реального надання послуг у вказаному ним обсязі та вартості, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 3 688, 87 грн є спірною, тобто факт виникнення у боржника перед стягувачем зобов`язання щодо повернення цих коштів підлягає встановленню.

Суд також звертає увагу заявника, що відповідно до частини другої статі 9 Закону України «Про судовий збір», у редакції, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, в автоматизованій системі документообігу суду відсутні відомості від ДКСУ про зарахування судового збору що за квитанцією № 22342 від 28.06.2023 до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з тим, суд звертає увагу заявника на те, що згідно приписів ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг» заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комфорт та затишок» 3 688, 87 грн заборгованості, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 12.07.2023.

Суддя П.В.Горбасенко