ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.07.2023р. Справа №905/666/21
за заявою: б/н та без дати Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта», яка надійшла до господарського суду 26.06.2023р., про заміну сторони правонаступником у справі:
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-варта», м.Київ
до боржника: Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м.Слов`янськ
про видачу судового наказу
за участю заінтересованої особи: Приватного підприємства «Холдинг Грізлі», м.Київ
Суддя: Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання: Шуть А.В.
У засіданні брали участь:
від заявника (стягувача): не з`явився
від боржника: не з`явився
від заінтересованої особи: не з`явився
26.06.2023р. до господарського суду надійшла заява без номеру та дати Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника з виконання наказу господарського суду Донецької області по справі №905/666/21.
Ухвалою суду від 27.06.2023р. вищезазначену заяву призначено до розгляду на 06.07.2023р. о 16:00 год.
Учасники розгляду заяви у судове засідання 06.07.2023р. не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, судом не викликались.
Згідно із ч.3 ст.334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Розглянувши заяву б/н та без дати Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта», суд зазначає про наступне.
Відповідно до ст.52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Як визначено у ч.ч.1, 2 ст.334 вказаного кодексу, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Одночасно, вирішення питання правонаступництва врегульовано ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», в силу норм якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Приписами ст.512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ч.1 ст.513 вказаного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 Цивільного кодексу України).
Як свідчать матеріали справи, 01.01.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» (цедент) та Приватним підприємством «Холдинг Грізлі» (цесіонарій) був укладений договір б/н про відступлення права вимоги (цесії), за змістом п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за договором №1561.Є від 01.04.2020р. між цедентом і Дочірнім підприємством «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (боржник).
Відповідно до п.п.2, 3 наведеного правочину за відступлення права вимоги цесіонарій сплачує цедентові плату в розмірі 100000 грн, яка підлягає сплаті протягом трьох банківських днів від дня стягнення боргу за договором №1561.Є від 01.04.2020р. За цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника належного виконання обов`язку зі сплати боржником коштів, належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» в сумі 490175,27 грн за виконавчими провадженнями: №ВП66109260, №ВП64871491, №ВП64654720, що відкриті на підставі судових наказів господарського суду Донецької області по справам №905/1903/20, №905/2018/20, №905/666/21.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за наявності) (п.11 договору б/н від 01.01.2023р.).
Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та заперечень.
Доказів того, що договір б/н від 01.01.2023р. був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.
Разом з тим, як встановлено судом, станом на дату розгляду заяви, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №ВП66109260 з примусового виконання судового наказу №905/666/21 від 19.04.2021р.
Разом з тим, судом враховано, що строк пред`явлення судового наказу господарського суду Донецької області від 19.04.2021р. у справі №905/666/21 не закінчився з огляду на те, що наведений виконавчий документ перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Одночасно, Закон України «Про судовий збір» не є актом саме цивільного чи господарського законодавства. Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своєю суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин), і, відповідно, його процесуальний розподіл судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах «позивач-відповідач» не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання в межах «кредитор-боржник».
При цьому, вищенаведена ст.512 Цивільного кодексу України передбачає заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.
Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.
Правової позиції щодо неможливості заміни стягувача у справі в частині стягнення судових витрат дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Зокрема, постанови від 05.05.2018р. у справі №913/54/16, від 13.05.2019р. у справі №916/106/15-г, від 07.07.2021р. у справі №40/5005/7101/2011.
Отже, сплата суми судового збору не є зобов`язанням в розумінні положень ст.509 Цивільного кодексу України, а укладання сторонами договору б/н від 01.01.2023р. про відступлення права вимоги не може мати наслідком перехід прав вимоги до Приватного підприємства «Холдинг Грізлі» в частині стягнення судового збору за судовим наказом від 19.04.2021р.
З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви у цій частині.
За таких обставин, заява б/н та без дати Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» підлягає частковому задоволенню з визначених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
Заяву б/н та без дати Товариства з обмеженою відповідальністю «Грізлі-Варта» задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Вступну та резолютивну частини ухвали складено 06.07.2023р.
Повний текст ухвали складено 10.07.2023р.
Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця