ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/471/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Гусевик І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» (вул. Гагаріна, 88, м. Дубровиця, Рівненська обл., 34100, )

про стягнення 601 572 грн 26 коп.

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від позивача: Архипенко О.А. (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 11.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2023 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області надійшов позов Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» про стягнення 601 572 грн 26 коп., з яких: 316 724 грн 25 коп. - основний борг, 20 316 грн 34 коп. 3 % річних, 166 840 грн 04 коп. інфляційні втрати, 97 691 грн 63 коп. пеня, у зв`язку із несвоєчасним виконанням зобов`язань за Договором поставки № 05-10/2021 від 05.10.2021.

Ухвалою від 18.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 15.06.2023.

15 червня 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку із оголошеною тривогою на всій території України.

Ухвалою від 15.06.2023 повідомлено учасників справи, що наступне судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 11.07.2023.

10 липня 2023 року на офіційну електронну пошту від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» надійшов лист, у якому Аврамишина О. просить суд у зв`язку із відрядженням за межі України та для забезпечення її участі у справі та підготовки відзиву, перенести судове засідання, призначене на 11.07.2023.

11 липня 2023 року судом встановлено, що відповідач у справі не забезпечив явки повноважного представника у судове засідання, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 716. Доказів поважності причин неявки відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про час дату та місце проведення цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею.

Водночас суд зазначає, що клопотання про відкладення розгляду справи яке надійшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» не містить електронного цифрового підпису, в зв`язку з чим не є офіційним документом та не дає можливості ідентифікувати підписувача, а тому не приймається cудом до уваги

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач 23.05.2023 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі (трек-номер відправлення 469), у якій для Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» було встановлено 15-денний строк для подання відзиву.

Як вбачається, строк на подання відзиву сплинув 08.06.2023, а відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 113 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

Присутній у судовому засіданні в режимі ВКЗ представник позивача просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.10.2021 у м. Вінниця між Фізичною особою-підприємцем Копань Андрієм Вячеславовичем (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МУБАО» (далі - покупець) укладено Договір поставки № 05-10/2021 (далі Договір).

Згідно з п.1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити пиломатеріали хвойних порід (в подальшому продукція) на умовах, визначених Договором.

Кількість та асортимент продукції, що має бути поставлена постачальником за цим Договором складається з конкретної партії продукції і зазначається в видаткових накладних, специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. (п. 2.1. Договору).

Асортимент та ціна продукції, що поставляється в рамках даного Договору визначена в додатку від 05.10.2021, що є невід`ємною частиною договору. (п. 3.1. Договору).

Загальна вартість договору визначається вартістю продукції, отриманої протягом дії договору згідно накладних, що є невід`ємною частиною даного Договору (п. 3.3 Договору).

У відповідності до п. 5.1. Договору покупець здійснює оплату поставленої партії продукції шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 5-ти банківських днів згідно його рахунку-фактури після доставки. Покупець перевіряє кількість і якість продукції відповідно до п. 4.2. Договору. Після доставки і перевірки продукції покупець здійснює оплату за поставлений товар того дня в розмірі 100 %.

Договір вступає в силу від дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають з даного договору.

Додатками № 1 та № 2 від 05.10.2021 до Договору є Асортимент та ціна продукції, що поставляється в рамках даного Договору. Із додатків № 1 та № 2 вбачається, що сторони дійшли згоди про поставку пиломатеріалів обрізних, хвойних порід (сосна), сухостій та свіжопил різних пиляних та залікових розмірів за ціною 49 000 грн за 1 м куб, 5500 грн за 1 м куб та 5900 грн за 1 м. куб в залежності від розмірів та сухостою або свіжопилу.

Судом встановлено, що позивач поставив, а відповідач прийняв на підставі Договору продукцію на загальну суму 1 416 806 грн 45 коп., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними: № 69 від 10.11.2021 на суму 165 142 грн 00 коп.; № 71 від 17.11.2021 на суму 188 100 грн 00 коп.; № 72 від 22.11.2021 на суму 182 616 грн 50 коп.; № 61 від 18.10.2021 на суму 167 743 грн 70 коп.; № 73 від 24.12.2021 на суму 160 110 грн 50 коп.; № 74 від 27.12.2021 на суму 180 105 грн 75 коп.; № 75 від 27.12.2021 на суму 191 559 грн 50 коп.; № 76 від 28.12.2021 на суму 181 428 грн 50 коп.

Як вбачається із виписки за рахунком Копань Андрія Вячеславовича, відкритому у АТ "Райффайзен Банк", за період з 01.11.2021 по 05.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» на рахунок позивача у справі надходили грошові кошти у загальному розмірі 1 100 082 грн 20 коп., а саме:

- 05.11.2021 - 147 345 грн 25 коп. із призначенням платежу "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно рах. № 61 від 18.10.2021 без ПДВ";

- 26.11.2021 - 165 142 грн 00 коп. "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно рах. № 69 від 10.11.2021 без ПДВ";

- 01.12.2021 - 188 100 грн 00 коп. "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно рах. № 71 від 17.11.2021 без ПДВ";

- 07.12.2021 - 203 014 грн 95 коп. "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно рах. № 61 від 18.10.2021 та № 72 від 22.11.2021 без ПДВ";

- 23.02.2022 - 296 480 грн 00 коп. "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно договору № 02/10/2021 від 05.10.2021 без ПДВ;

- 10.06.2022 - 50 000 грн 00 коп. "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно договору № 02/10/2021 від 05.10.2021 без ПДВ;

- 21.07.2022 - 50 000 грн 00 коп. "Оплата за пиломатеріал сосновий згідно договору № 02/10/2021 від 05.10.2021 без ПДВ;

На підставі викладеного позивач вказує, що залишок непогашеної основної заборгованості за Договором залишається у розмірі 316 724 грн 25 коп.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отримання відповідачем продукції за видатковими та товарно-транспортними накладними № 69 від 10.11.2021, № 71 від 17.11.2021, № 72 від 22.11.2021, № 61 від 18.10.2021, № 73 від 24.12.2021, № 74 від 27.12.2021, № 75 від 27.12.2021, № 76 від 28.12.2021 на загальну суму 1 416 806 грн 45 коп. без заперечень на склад, свідчить про вчинення відповідачем конклюдентних дій на підтвердження факту здійснення сторонами господарської операції поставки та прийняття продукції саме на виконання договірних зобов`язань за Договором поставки № 05-10/2021 від 05.10.2021.

Також як свідчать матеріали справи, замовник (покупець, відповідач) не відмовився прийняти товар, заперечень щодо ціни, кількості, якості чи комплектності товару, не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, встановлено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є свобода договору.

Сторони Договору на підставі вільного волевиявлення домовилися, погодили та зафіксували у п. 5.1. Договору, що покупець здійснює оплату поставленої партії продукції шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 5-ти банківських днів згідно його рахунку-фактури після доставки. Покупець перевіряє кількість і якість продукції відповідно до п. 4.2. Договору. Після доставки і перевірки продукції покупець здійснює оплату за поставлений товар того дня в розмірі 100 %.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 416 806 грн 45 коп., а відповідач розрахувався за отриманий ним товар частково в сумі 1 100 082 грн 20 коп., при чому проплати відповідачем здійснювалися несвоєчасно.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар своєчасно не розрахувався, позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу у розмірі 316 724 грн 25 коп.

Крім того, предметом позовних вимог є стягнення: 20 316 грн 34 коп. 3 % річних, 166 840 грн 04 коп. інфляційні втрати, 97 691 грн 63 коп. пеня.

Судом встановлено, що відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання за наступними видатковими накладними:

- № 61 від 18.10.2021 на суму 167 743 грн 70 коп. - із 26.10.2021

- № 69 від 10.11.2021 на суму 165 142 грн 00 коп. - із 18.11.2021;

- № 71 від 17.11.2021 на суму 188 100 грн 00 коп. - із 25.11.2021;

- № 72 від 22.11.2021 на суму 182 616 грн 50 коп. - із 30.11.2021

- № 73 від 24.12.2021 на суму 160 110 грн 50 коп. - із 05.01.2022

- № 74 від 27.12.2021 на суму 180 105 грн 75 коп. із 05.01.2022

- № 75 від 27.12.2021 на суму 191 559 грн 50 коп. із 05.01.2022;

- № 76 від 28.12.2021 на суму 181 428 грн 50 коп. із 06.01.2022.

Суд зазначає, що заборгованість відповідача із урахуванням поставленого та оплаченого товару становить:

- у розмірі 167 743 грн 70 коп. із 26.10.2021 до 04.11.2021;

- у розмірі 20 398 грн 45 коп. із 05.11.2021 до 17.11.2021;

- у розмірі 185 540 грн 45 коп. із 18.11.2021 до 24.11.2021;

- у розмірі 373 640 грн 45 коп. із 25.11.2021 до 25.11.2021;

- у розмірі 208 498 грн 45 коп. із 26.11.2021 до 29.11.2021;

- у розмірі 391 114 грн 95 коп. із 30.11.2021 до 30.11.2021;

- у розмірі 203 014 грн 95 коп. із 01.12.2021 до 06.12.2021;

- у розмірі 531 775 грн 75 коп. із 05.01.2022 до 05.01.2022;

- у розмірі 713 204 грн 25 коп. із 06.01.2022 до 22.02.2022;

- у розмірі 416 724 грн 25 коп. із 23.02.2022 до 09.06.2022;

- у розмірі 366 724 грн 25 коп. із 10.06.2022 до 20.07.2022;

- у розмірі 316 724 грн 25 коп. із 21.07.2022 до 10.04.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 вказала, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визнання у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду порушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору узгодили між собою та зафіксували у п.п. 6.1. Договору, що у випадку, якщо покупець здійснить оплату пізніше строків, передбачених п. 5.1. він сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Оскільки сторони, укладаючи Договір, погодили відповідальність за несвоєчасне виконання орендарем зобов`язань по оплаті орендних платежів у вигляді пені, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В той же час, пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX (далі - Закон України від 30.03.2020 № 540-IX), який набрав чинності з 02.04.2020.

Карантин, який установлений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" № 211 з 12.03.2020 та продовжений згідно з Постановою від 25.04.2023 № 383 на всій території України тривав до 30.06.2023.

За таких обставин, дія Закону України від 30.03.2020 № 540-IX надавала можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

Як вбачається із розрахунків, доданих до позовної заяви, Фізична особа-підприємець Копань Андрій Вячеславович просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МУБАО» неустойку вигляді пені у розмірі 97 691 грн 63 коп. за період з 25.10.2021 до 10.04.2023.

Судом перевірено розрахунки пені, долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останні не є арифметично вірними, позаяк позивач розпочав нарахування пені у той період, під час якого ще тривав строк для оплати товару, не враховував, що якщо закінчення строку припадало на вихідний, святковий чи інший неробочий день, - то останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Обґрунтований розмір стягнення з відповідача пені за період з 26.10.2021 до 10.04.2023 становить 183 224 грн 34 коп.

При цьому оскільки позивач просить стягнути з відповідача 97 691 грн 63 коп. пені, суд задовольняє позовні вимоги у обсязі, заявленому позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних господарський суд встановив, що позивач при нарахуванні помилково здійснив її нарахування у той період, під час якого іще тривав строк для оплати товару, не враховував що якщо закінчення строку припадало на вихідний, святковий чи інший неробочий день, - то останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу (з 26.10.2021 до 10.04.2023) та встановлено, що останні не є арифметично вірними, оскільки обґрунтований розмір стягнення з відповідача інфляційних втрат складає 112 078 грн 24 коп., а 3 % річних -15 128 грн 57 коп.

Зважаючи на викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення за Договором 112 078 грн 24 коп., а 3 % річних -15 128 грн 57 коп.

При цьому господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 54 761 грн 80 коп. інфляційних втрат та 5 187 грн 77 коп. - 3 % річних.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст.75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 316 724 грн 25 коп. основного боргу, 15 128 грн 57 коп. 3 % річних, 112 078 грн 24 коп. інфляційні втрати, 97 691 грн 63 коп. пеня.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 5 187 грн 77 коп. -3 % річних та 54 761 грн 80 коп. інфляційних втрат суд відмовляє.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до підп 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" сума судового збору пропорційно заявленій вимозі у розмірі 601 572 грн 26 коп. становить 9 023 грн 58 коп.

Як вбачається, позивач сплатив судовий збір у розмірі більшому, аніж передбачено законом, а саме у розмірі 9 023 грн 60 коп., про що свідчить платіжна інструкція № 4 від 04.05.2023.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак суд роз`яснює позивачу про можливість повернення з Державного бюджету України переплаченого судового збору у розмірі 00 грн 02 коп. за його заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 541 622 грн 69 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 8 124 грн 34 коп. який покладається на відповідача.

Судовий збір у розмірі 899 грн 24 коп. залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "МУБАО" про стягнення 601 572 грн 26 коп. задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МУБАО" (вул. Гагаріна, 88, Дубровиця, Рівненська область, 34100, ) на користь Фізичної особи-підприємця Копань Андрія Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 316 724 (триста шістнадцять тисяч сімсот двадцять чотири) грн 25 коп. основного боргу, 15 128 (п`ятнадцять тисяч сто двадцять вісім) грн 57 коп. 3 % річних, 112 078 (сто дванадцять тисяч сімдесят вісім) грн 24 коп. інфляційні втрати, 97 691 (дев`яносто сім тисяч шістсот дев`яносто одна) грн 63 коп. пеня, 8 124 (вісім тисяч сто двадцять чотири) грн 34 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. У задоволенні позовних вимог про стягнення 5 187 грн 77 коп. -3 % річних та 54 761 грн 80 коп. інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано "17" липня 2023 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич