ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.07.23 Справа № 917/373/23
м.Полтава
про стягнення 1701370,00грн
Суддя Паламарчук В.В.
Секретар судового засідання Бойченко Л.О.
Представники сторін: відсутні
Обставини справи: 08.03.2023 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява (вхід. №400/23 від 08.03.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетріат" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" заборгованості за Договором поставки нафтопродуктів №ДБ-3012-2022/1 від 30.12.2022 в розмірі 1 701 370,00грн, з них: 1 440 000,00грн - основний борг, 45 370,00грн - пеня, 216 000,00грн - штрафна неустойка у розмірі 15%.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.05.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетріат" задовольнити частково. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" 300 000,00грн - основної заборгованості за поставлений товар за Договором поставки нафтопродуктів № ДБ-3012-2022/1 від 30.12.2022. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетріат" 1140000,00грн - основного боргу, 45369,86грн - пені, 216000,00грн - штрафної неустойки, а також 21020,55грн - судового збору. В задоволенні решти позовних вимог (0,14 грн. - пені) - відмовлено.

23.06.2023 від ТОВ "Бетріат" надійшла заява (вхід. №7867) про винесення додаткового рішення по справі №917/373/23. В даній заяві позивач просить вирішити питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме стягнути з відповідача 50 000,00грн - витрат на правову допомогу.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою суду від 26.06.2023 призначено розгляд даної заяви в судовому засіданні на 04.07.2023.

03.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, у зв`язку з їх необґрунтованістю (вхід. №8211).

Представники сторін в судове засідання 04.07.2023 не з`явилися, явка обов`язковою не визнавалася.

Розглянувши подану заяву, вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивачем було зазначено про орієнтовані витрати на правову допомогу, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи №917/373/23.

Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 03.03.2023, укладений між адвокатом Головко Олексієм Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінтехно", Додаткова угода №1 до Договору від 03.03.2023.

Зокрема п.п.2 та 3 Додаткової угоди №1 від 03.03.2023 до Договору про надання правової допомоги від 03.03.2023 сторони погодили, що з метою надання правової допомоги Адвокат самостійно вирішує порядок надання послуг, обсяг та види правових документів, що будуть готуватись Адвокатом, кількість часу, яку необхідно витратити на надання правничої допомоги, види та необхідність несення додаткових витрат при наданні правової допомоги. Вартість послуг з надання правової допомоги, визначеної пунктами 1 та 2 Додаткової угоди, за домовленістю сторін є фіксованою та визначено Сторонами в розмірі 50 000,00грн.

Повноваження адвоката Головко О. І. підтвердженні свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1728 від 18.04.2002 та ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1282492 від 03.03.2023.

Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

При цьому, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, не є обов`язковими для суду. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як було зазначено вище, від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат. За твердженням відповідача заявлена до стягнення сума витрат є неспівмірною та необґрунтованою з понесеними витратами у зв`язку зі складністю справи.

З урахуванням обставин справи, враховуючи характер спірних правовідносин та баланс інтересів обох сторін, суд, керуючись вищевказаними нормами, вирішив витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00грн покласти на відповідача.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню - у розмірі 20 000,00грн. Решта вимог заяви на правничу допомогу - не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 15, 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетріат" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вхід. №7867 від 23.06.2023) по справі №917/373/23 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" (вул. Європейська, буд. 21, офіс. 207, м. Полтава, 36000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетріат" (вул. Парково-Сирецька, буд. 12а, оф. 2, м.Київ, 04112, ) 20 000,00грн - витрат на правову допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. Решта вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетріат" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вхід. №7867 від 23.06.2023) по справі №917/373/23 - не підлягає задоволенню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Суддя Паламарчук В.В.