ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"11" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/592/22
Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.
за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.
за участю представників сторін:
від позивача: Сухомлин О.В., адвокат, ордер серії АЕ №1151241 від 03.09.2022 ( в засіданні 06.07.23р.)
від відповідача: Желтухін О.В., юрисконсульт, наказ №38-ОД від 22.03.23р.
В судовому засіданні 06.07.23р. оголошено перерву до 11.07.23р. о 12:00 год. в порядку статті 216 ГПК України
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву TOB "СТЕНКОР" від 07.02.23р. (вх. г/с №01-44/535/23 від 14.02.23р.) про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР"
до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"
про стягнення 2 856 382,75грн
та за зустрічним позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР"
про стягнення штрафних санкцій на суму 140 020, 00 грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.02.23р. частково задоволено первісний позов та стягнуто з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" (): 2204572,67грн основного боргу; 96096,01 грн пені; 58248,21 грн 3% річних; 381057,49 грн інфляційних втрат; 42541,05 грн судового збору.

Зустрічний позов також задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" () на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (): 11610,05 грн пені; 205,72 грн судового збору.

ТОВ "СТЕНКОР" подало до суду першої інстанції заяву про стягнення із ДП "Житомирський бронетанковий завод" витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 39 500 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.02.2023 у справі № 906/592/22 заяву ТОВ "СТЕНКОР" залишено без розгляду на підставі абз. 3 ч. 8 ст. 129 ГПК України, оскільки представник позивача не заявив (письмово чи усно), до закінчення судових дебатів, про відшкодування витрат на правову допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.23р. ухвалу Господарського суду Житомирської області від 15.02.2023 у справі №906/592/22 скасовано, а справу № 906/592/22 направлено до Господарського суду Житомирської області для вирішення заяви TOB "СТЕНКОР" про стягнення витрат на правничу допомогу.

Північно-західним апеляційним господарським судом здійснено такі висновки:

- у тексті позовної заяви (пункт 3 прохальної частини), ТОВ "СТЕНКОР" просило стягнути із ДП "Житомирський бронетанковий завод" всі судові витрати;

- в силу ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

- тобто із врахуванням викладеного, суд вважає, що у тексті позовної заяви (п. 3 прохальної частини) ТОВ "СТЕНКОР" зроблено заяву про стягнення із ДП "Житомирський бронетанковий завод", в тому числі, витрат на професійну правничу допомогу, в якій (позовній заяві) зазначено, що детальний розрахунок та докази понесення таких витрат будуть подані позивачем в подальшому. Також у позові наведено попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу;

- у подальшому, 08.02.2023 (у межах визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України п`ятиденного строку з дати ухвалення рішення суду) ТОВ "СТЕНКОР" подано докази витрат на професійну правничу допомогу разом із відповідною заявою;

- отже, ТОВ "СТЕНКОР" дотримано процесуальні вимоги щодо порядку та строків подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу для вирішення судом питання щодо їх стягнення з іншої сторони, так як такі докази були подані в межах визначеного нормами процесуального законодавства п`ятиденного строку з дати ухвалення рішення суду, про що було попередньо зроблено письмову заяву, викладену у позовній заяві, тобто до закінчення судових дебатів.

Ухвалою від 07.06.23р. призначено судове засідання для розгляду заяви ТОВ "Стенкор" від 07.02.23р. (вх. г/с №01-44/535/23 від 14.02.23р.) про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 39 500, 00 грн на 06.07.23р о 14:30.

03.07.23р. до суду ДП "Житомирський бронетанковий завод" надіслав заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу від 29.06.23р. за №02/1976 (вх. г/с №10891/23 від 03.07.23р.) (надалі за текстом - Заперечення на заяву про стягнення витрат від 03.07.23р.).

У Запереченні на заяву про стягнення витрат від 03.07.23р. ДП "Житомирський бронетанковий завод" доводить, що позивач мав надати докази фактичних витрат до судових дебатів, а в разі поважності причин неможливості їх надання, зробити відповідну заяву. Про розмір понесених судових витрат представником ТОВ "Стенкор" повідомлено не було, клопотання або заяви до суду до закінчення судових дебатів щодо поважних причин неподання доказів понесених судових витрат та їх надання у строк, визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України, не заявлялося.

В частині наданих послуг та визначення їх характеру, наведених у Акті №3 приймання-передачі наданої правової допомоги адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Клименко і партнери" від 06.02.23р. та Акті №4 приймання-передачі наданої правової допомоги від 07.02.23р. адвокатом Сухомлин О.В., відповідач вважає, що спір є типовим та незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконання договору поставки (купівлі-продажу), судова практика вирішення цих спорів є сталою, а тому підготовка позовної заяви не потребує специфічних навичок або значного професійного досвіду; розрахунок штрафних санкцій по справі не є складним та об`ємним; адвокат Сухомлин О.В. представляла інтереси суб`єктів господарювання в аналогічних спорах. Таким чином, оцінка дій, що полягали у підготовці позовної заяви, заперечення на клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, враховуючи його обізнаність із матеріалами справи і релевантною судовою практикою при підготовці процесуальних документів, враховуючи досвід представництва в аналогічних справах, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Доводить, що ціна за процесуальні документи по справі за зустрічним позовом (відзив 5000,00 грн) заперечення на відповідь на відзив (1500, 00 грн), не відповідає критеріям пропорційності з огляду на те, що позовні вимоги ДП "Житомирський бронетанковий завод" стосувалися нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну поставку продукції на основі доказів (специфікацій, актів прийому-передачі, актів вхідного контролю, видаткових накладних), які уже досліджувалися в процесі розгляду первісного позову, тому не вимагали значного часу та зусиль на їх підготовку. Доводить, що вплив вирішення справи на репутацію позивача або публічний інтерес до справи відсутній; розмір витрат на правову допомогу є завищеним у порівнянні із ринковими цінами; в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, зокрема, платіжне доручення, чи інший банківські документи, які засвідчують оплату послуг адвокатів.

В судовому засіданні 06.07.23р. представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених у заяві від 07.02.23р. про стягнення витрат на правничу допомогу та запереченнях на заяву про стягнення витрат від 03.07.23р.

Заяву TOB "СТЕНКОР" від 07.02.23р. (вх. г/с №01-44/535/23 від 14.02.23р.) про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 39500,00грн, суд ухвалює задовольнити. Мотиви суду такі.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у першій заяві по суті (для позивача - це позовна заява, для відповідача - це відзив на позовну заяву (ч.1 ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

За імперативною нормою ч. 1 ст. 124 ГПК України, позивач зобов`язаний разом з першою заявою по суті спору, а такою є позовна заява, подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Правові наслідки недотримання цієї норми визначені у ч.2 ст. 124 Кодексу: у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанова ВПВС від 12.11.19р. у справі №904/4494/18).

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми на правничу допомогу в розмірі 50 000, 00 грн визначено у позовній заяві від 29.07.22р. (вх. г/с №627/22 від 09.08.22р.).

Витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи ( абз. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

За змістом абз.1 ч.8 ст.129 ГПК України для цілей розподілу витрат на професійну правничу допомогу визначальне значення має договір про надання правничої допомоги, умови якого можуть передбачати розмір гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (надалі - Закон №5076-VI).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

05.08.22р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стенкор" () та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Клименко і партнери" в особі керуючого партнера - Адвоката Клименка Ігоря Івановича укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.44, т. 3) та Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05.08.2022 (а.с. 45, т. 3).

Пунктом 4.1. Договору про надання правової допомоги від 05.08.2022 визначено, що клієнт - Позивач зобов`язується сплатити адвокату за договором гонорар у розмірі та порядку, наведеному у додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

У Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 05.08.2022 визначено вартість та порядок оплати надання правової допомоги:

- підготовка претензії за 1 документ - 2000 грн;

- підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, зустрічний позов, відзиву на зустрічний позов (в залежності від витраченого часу) за 1 документ - 5000 грн;

- підготовка інших процесуальних документів у господарській справі (клопотання, заяви та ін.) за 1 документ - 1500 грн;

- участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні по справі (в незалежності від того чи відбулося судове засідання чи ні) за 1 судове засідання - 2500 грн;

- гонорар успіху (сплачується клієнтом у випадку прийняття рішення на користь клієнта (повністю або частково) або закриття провадження у справі), або залишення без розгляду - 10 000 грн або 5-10% від стягнутої суми.

Відповідно до Акту приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги №3 від 06.02.2023 та розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (Додаток №1 до Акту приймання-передачі №3 від 06.02.23р.) надано правову допомогу загалом на суму 19 500, 00 грн, а саме:

- підготовка позовної заяви про стягнення 2 856 382, 75 грн по справі №906/592/22 в кількості 1 (один) документу, вартістю 5 000, 00 грн;

- підготовка відповіді на відзив по справі №906/592/22 в кількості 1 (один) документ, вартістю 5 000, 00 грн;

- підготовка заперечень на клопотання про зменшення штрафних санкцій по справі №906/592/22 в кількості 1 (одного) документу, вартістю 1 500, 00 грн;

- підготовка відзиву на зустрічний позов по справі №906/592/22 в кількості 1 (одного) документу, вартістю 5 000, 00 грн;

- підготовка заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов по справі №906/592/22 в кількості 1 (одного) документу, вартістю 1 500, 00 грн;

- підготовка письмових пояснень по справі №906/592/22 в кількості 1 (одного) документу, вартістю 1 500, 00 грн та зазначено про відсутність у клієнта претензій до адвоката щодо кількості, якості та своєчасності наданих послуг (а.с. 42, т. 3).

06.02.23р. АО "АК"Клименко і партнери" виставлено ТОВ "Стенкор" до оплати рахунок-фактура №06/02 на суму 19 500, 00 грн (а.с. 41, т. 3).

01.09.22р. між ТОВ "Стенкор" (код 41557466) та адвокатом Сухомлин Оленою Віталіївною укладено Договір про надання правової допомоги №01/09 (а.с.50-53, т. 3).

У пункті 4.2. Договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.2022 визначено, що за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2.,1.3. договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розміри винагороди адвоката при наданні правової допомоги, перелік послуг, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами додатковими угодами до цього договору.

Суд констатує, що представник ТОВ "Стенкор" адвокат Олена Сухомлин здійснювала представництво інтересів та приймала участь в засіданнях на підставі ордеру серії АЕ №1151241 від 03.09.22р. (а.с. 56, т. 3).

У Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.22р. сторони погодили перелік назви та вартості послуги, а саме:

- підготовка претензії за 1 (одну) годину, вартість 800, 00 грн;

- підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, заперечення на відповідь на відзив, зустрічний позов (в незалежності від витраченого часу) за 1 (одну) годину, вартість 1 500, 00 грн;

- підготовка інших процесуальних документів у судовій справі (клопотання, заяви, пояснень, заперечень та інших документів за 1 (одну) годину, вартість 1 000, 00 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи за 1 (одну) годину, вартість 500, 00 грн;

- участь та представництво адвокатом інтересів клієнта в судовому засіданні по справі (в незалежності від того чи відбулося судове засідання чи ні) за 1 (одне) судове засідання, вартість 2 500, 00 грн (а.с. 54, т. 3).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги №4 від 07.02.23р. та розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (Додаток №1 до Акту приймання-передачі №4 від 07.02.23р.) надано правову допомогу на загальну суму 20 000, 00 грн, а саме:

- участь та представництво адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні по справі №906/592/22 в кількості 8 судових засідань: 13.09.22р., 03.10.22р., 31.10.22р., 21.11.22р., 08.12.22р., 12.01.23р., 02.02.23р., 03.02.23р., вартість за послугу 2500, 00 грн, загальна вартість 20 000, 00 грн та зазначено клієнтом про відсутність претензій до адвоката щодо кількості, якості та своєчасності наданих послуг (а.с. 48, т. 3).

07.02.23р. адвокатом Оленою Сухомлин виставлено до оплати ТОВ "Стенкор" рахунок-фактуру №000702 на суму 20 000, 00 грн (а.с. 47, т. 3).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови ВПВС від 19.02.20р. у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови ВПВС від 07.07.21 у справі №910/12876/19; п. 127 постанови ВПВС від 16.11.22р. у справі №922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Судом встановлено, що сторони у Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 05.08.22р. погодили фіксований розмір гонорару , натомість у Додатку №1 до Договору про надання правової допомогу від 01.09.22р. погодили погодинну оплату із обчислення фактичної кількості витраченого часу при наданні послуг з підготовки процесуальних документів, однак за послугу участі у судовому засіданні досягнули домовленості визначити її у фіксованому розмірі - 2500,00грн.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Заперечення ДП "Житомирський бронетанковий завод", у яких він просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу з тих підстав, що процесуальні документи за зустрічним позовом: відзив (вартість - 5000,00 грн), заперечення на відповідь на відзив (вартість - 1500,00 грн) не відповідає критеріям пропорційності з огляду на те, що позовні вимоги уже досліджувалися в процесі розгляду первісного позову, суд вважає безпідставними, адже, право сторони спору на подання процесуальних заяв по суті передбачено Господарським процесуальним кодексом України.

Крім того, ТОВ "Стенкор" та Адвокатське об`єднання "Адвокатська компанія "Клименко і партнери" у Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 05.08.2022 визначили фіксований розмір гонорару за подання процесуальних документів по суті спору.

Так, у Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.22р. сторони погодили, зокрема, послугу участі та представництво адвокатом інтересів у судовому засіданні по справі (незалежно від того чи відбулося судове засідання чи ні) за 1 (одне) засідання 2 500, 00 грн.

Тобто оплата за участь адвоката у судових засіданнях не залежить від того скільки часу тривало судове засідання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №910/18611/21.

У Акті №4 приймання-передачі правової допомоги від 07.02.23р. відображена участь адвоката Олени Сухомлин у судових засіданнях - 13.09.22р., 03.10.22р., 31.10.22р., 21.11.22р., 08.12.22р., 12.01.23р., 02.02.23р., 03.02.23р. вартість послуг 2500, 00 грн як у одному судовому засіданні, загалом вартість участі адвоката Олени Сухломлин у засіданнях визначена у розмірі 20 000,00 грн, що відповідає умовам Договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.22р.

В свою чергу, участь адвоката Олени Сухомлин у засіданнях Господарського суду Житомирської області підтверджується також протоколами судового засідання за вказані дати та знаходяться в матеріалах справи.

Щодо Акту №3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 06.02.23р. на суму 19 500, 00 грн відображена надана послуга, кількість годин та вартість за кожну послугу АО "Адвокатська компанія "Клименко і партнери" та прийнята в повному обсязі ТОВ "Стенкор", відповідні процесуальні заяви знаходяться в матеріалах справи №906/592/22.

Щодо інших доводів ДП "Житомирський бронетанковий завод" то вони є помилковими. Так, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Такі висновки містяться в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/996/18.

Суд також відхиляє аргументи ДП «Житомирський бронетанковий завод» щодо не дотримання позивачем процесуальних вимог щодо порядку та строків подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі обставини встановлені Північно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 19.04.23р.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що непогодження відповідача із висновками суду апеляційної інстанції не є підставою для їх повторного дослідження судом першої інстанції, натомість ДП «Житомирський бронетанковий завод» своїм правом на оскарження постанови Північно-західним апеляційним господарським судом від 19.04.2023 у даній справі в касаційному порядку не скористався.

З урахуванням наведеного, суд ухвалює задовольнити заяву TOB "СТЕНКОР" від 07.02.23р. (вх. г/с №01-44/535/23 від 14.02.23р.) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 39 500, 00 грн.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву TOB "СТЕНКОР" від 07.02.23р. (вх. г/с №01-44/535/23 від 14.02.23р.) про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.38, ): 39 500,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 14.07.23

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек.з повідом) + на ел. пошту:

3- відповідачу (рек.з повідом) + на ел. пошту: