УХВАЛА

м. Київ

12.07.2023Справа № 910/7074/23
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська,4, літ."Л", оф.3, ідентифікаційний номер 40546191)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Холдинг" (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях,34, оф.40, ідентифікаційний номер 44424824)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

помічник (за дорученням судді) Судак С.С.

Представники сторін:

від заявника - Яценко Є.О.,

від боржника - не з`явилися,

вільний слухач - Бандура І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Холдинг" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Холдинг" залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" строк сім днів з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство шляхом надання: - доказів сплати авансування винагороди арбітражному керуючому у розмірі 60 300,00 грн; - доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

19.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява про усунення недоліків, встановлених ухвалою Господарського суду від 15.05.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2023 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 12.07.2023.

20.06.2023 до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест-Холдинг» на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

11.07.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання заявника про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 12.07.2023, з`явився представник заявника. Представник боржника у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.

Дослідивши долучені до заяви, а також до клопотання від 06.07.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» документи на підтвердження виникнення заборгованості боржника, судом встановлено наступне.

В обґрунтування заявленої заборгованості заявником у тому числі подано Договір надання послуги з факторингу № ФС/Ф/10/01/23-1 від 10.01.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартет» з додатками; додаткову угоду № 1 від 11.01.2021 до вказаного Договору; Договір про надання послуги з факторингу від 02.03.2023 № ФС/Ф/02/03/23-1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» та Товариством з обмежено відповідальністю «Вест-Холдинг» з додатками.

Згідно зі ст. 350 Господарського кодексу України банк має право укласти договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким він передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої особи. Загальні умови та порядок здійснення факторингових операцій визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Частиною 3 статті 1079 Цивільного кодексу України визначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з підпунктом 196.1.5 пункту 196 статті 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування ПДВ у тому числі операції з: відступлення права вимоги, переведення боргу, торгівлі за грошові кошти або цінні папери борговими зобов`язаннями (вимогами), за винятком операцій з інкасації боргових вимог та факторингу (факторингових) операцій, крім факторингових операцій, якщо об`єктом боргу є валютні цінності, цінні папери, у тому числі компенсаційні папери (сертифікати), інвестиційні сертифікати, іпотечні сертифікати з фіксованою дохідністю, операції з відступлення права вимоги за забезпеченими іпотекою кредитами (позиками), житлові чеки, земельні бони та деривативи; переходу права власності на об`єкт фінансового лізингу до лізингодавця (нового кредитора) від лізингодавця (первинного кредитора) із збереженням прав та обов`язків сторін за договором фінансового лізингу в разі, коли лізингодавцем (первинним кредитором) під час передачі лізингоодержувачу такого об`єкта фінансового лізингу нараховані та відображені у податковій звітності за відповідний звітний (податковий) період податкові зобов`язання з податку.

Таким чином, факторингові операції не є об`єктом оподаткування ПДВ, якщо об`єктом боргу є валютні цінності, цінні папери, у тому числі компенсаційні папери (сертифікати), інвестиційні сертифікати, іпотечні сертифікати з фіксованою доходністю, операції з відступлення права вимоги за забезпеченими іпотекою кредиторами (позиками), житлові чеки, земельні бони та деривативи.

Інші факторингові операції є об`єктом оподаткування ПДВ.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, а первинна документації є відображенням такої операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на визначені ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства обставини, які досліджуються та встановлюються судом у підготовчому засіданні, враховуючи необхідність отримання додаткових доказів на підтвердження реальності господарських операцій, зазначених Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» в обґрунтування заявленої заборгованості, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 216, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на 26.07.23 о 09:40 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» подати суду у строк до 24.07.2023 (включно) докази реальності господарських операцій (документи, які підтверджують оплату за господарською операцією, її відображення у податковій звітності, тощо).

3. Копію ухвали направити сторонам та арбітражному керуючому Бандурі І.В.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 14.07.2023

Суддя Д.В. Мандичев