ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023м. ХарківСправа № 922/890/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ТЕК-Україна", м.Кам`янець-Подільський, Хмельницька область
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків
про стягнення коштів 1 455 398,08 грн.
за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ТЕК-Україна" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якому просить суд стягнути на свою користь 1 069 928,00 грн. основного боргу, 317 657,92 грн. інфляційних витрат, 53 496,40 грн. пені, 14 315,76 грн. 1% річних.

Позов обґрунтований неналежним виконанням умов Договорів поставки №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021 права та обов`язки за якими від Замовника відповідач набув з 01.12.2021 за змістом укладених між сторонами Додаткових угод №1, №2, від 01.12.2021 до вищевказаних договорів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження на 12.04.2023 об 11:00.

Протокольною ухвалою від 12.04.2023 відкладено підготовче засідання на 05.05.2023 об 11:15.

05.05.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з заявою про продовження (поновлення) строку для подання відзиву по справі (вх.№11223). У відзиві відповідач позов не визнає, посилається на те, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки поставка товару за спірними Договорами відбувалася протягом 2021 року на адресу АТ «Завод «Електроважмаш», проте як АТ «Українські енергетичні машини» не є правонаступником замовника- АТ «Завод Електроважмаш», відомості у реєстрі відносно того, що АТ «Українські енергетичні машини» є правонаступником АТ «Завод Електроважмаш» в Єдиному державному реєстрі відсутні.

Протокольною ухвалою від 05.05.2023 на підставі ч.1 ст.119 ГПК України поновлено відповідачу строк на подання відзиву до суду, відзив долучено до матеріалів справи та на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 07.06.2023 об 11:30.

10.05.2023 позивач до відповідь на відзив (вх..№11667), в якому вважає, що обставини викладені відповідачем у відзиві на позов не заслуговують на увагу, оскільки за укладеними між ТОВ ТД ТЕК-Україна" та АТ «Українські енергетичні машини» Додатковими угодами від 01.12.2021, останній взяв на себе зобов`язання перед позивачем за Договорами поставки №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021.

У поданій до суду заяві (11697 від 10.05.2023) просив проводити підготовче засідання без участі представника позивача, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відповідач надав до суду заяву (вх.№14419), в якій просив відкласти підготовче засідання призначене на 07.06.2023 на іншу дату у зв`язку із знаходженням представника відповідача у відрядженні.

Протокольною ухвалою від 07.06.2023 відмовлено відповідачу у заяві про відкладення підготовчого засідання, з урахуванням того, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, сторонам надавалось достатньо часу для надання доказів та пояснень по суті спору; закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.07.2023 о 13:00.

Позивач свого повноважного представника у судове засідання 05.07.2023 не направив, в поданій до суду заяві (вх.№16397 від 26.06.2023) просив розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання 05.07.2023 свого повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення №013757 про вручення відповідачу ухвали від 07.06.2023.

Суд констатує про те, що під час розгляду справи, були створені належні умови для реалізації сторонами своїх прав, що передбачені ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» (надалі-позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Завод" Електроважмаш" (надалі-замовник) були укладені Договори №238-03/047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021 та №238-03/1099 від 15.09.201, відповідно до умов , які є аналогічними за змістом, Постачальник зобов`язався поставити продукцію, вказану у Специфікації №1 (Додаток 1 до Договору) у власність Замовника, а Замовник зобов`язався прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку передбаченому договором. (п.1.1)

Відповідно до п.1.2 Договорів найменування, номенклатура, кількість та ціна за одиницю продукції, а також код і назва, відповідно до Національного класифікатора України ДК 016:2010 "Державний класифікатор продукції та послуг", затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №457 від 11.10.2010р. та до Національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник ", затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015р. №1749, зазначаються у Специфікації №1 (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно із п.2.4 Договорів право власності на продукцію переходить до Замовника з моменту її фактичної поставки від Постачальника.

Пунктом 4.1 вказаних Договорів сторони визначили, що Замовник здійснює оплату продукції протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту здійснення поставки продукції та прийняття її за кількістю та якістю.

Згідно до п.5.1 вказаних Договорів, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату продукції на умовах цих Договорів.

Замовник (АТ «Електроважмаш») продукцію від позивача отримав, що підтверджується складеними та підписаними сторонами наступними видатковими накладними та рахунками на оплату:

За договором №238-03/1047 від 15.03.2021 року отримано продукцію за видатковою накладною №РН-0000486 від 05.08.2021 на суму 227010,00 грн та виставлено рахунок на оплату №СФ-0000581 від 15.07.2021. Замовник розрахувався за поставлену продукцію не у повному обсязі, а саме на суму 117 010,00 грн.

За договором №238-03/1085 від 21.07.2021 року отримано продукцію за видатковою накладною №РН-0000503 від 12.08.2021 на суму 311 328,00 грн , №РН-0000667 від 06.10.2021 на суму 337 272,00 грн. та виставлено відповідні рахунки на оплату №СФ-0000582 від 15.07.2021, №СФ-0000702. За поставлену продукцію замовник не розрахувався.

За договором №238-03/1099 від 15.09.2021 року отримано продукцію за видатковою накладною №РН-0000668 від 06.10.2021 на суму 311 328,00 грн. та виставлено відповідний рахунок на оплату №СФ-0000703 від 27.08.2021 року. За поставлену продукцію замовник не розрахувався.

Загальна вартість неоплаченої Замовником продукції за Договорами №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021 складає 1 069 928,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки продукції на підставі укладених договорів

Відповідно до ст.712 ЦК Україниза договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що позивачем поставка продукції замовнику за Договорами №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021 підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладним №РН-0000486 від 05.08.2021 на суму 227010,00 грн, №РН-0000503 від 12.08.2021 на суму 311 328,00 грн, №РН-0000667 від 06.10.2021 на суму 337 272,00 грн., №РН-0000668 від 06.10.2021 на суму 311 328,00 грн.

Позивач у позовній заяві вказує, що на день звернення з вказаним позовом до суду зобов`язання замовником з оплати поставленої продукції виконано не у повному обсязі та складає 1 069 928, 00 грн.

Строк виконання замовником своїх зобов`язань за Договорами №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021щодо оплати поставленої продукції, визначений п.4.1, та є таким, що настав.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок основної заборгованості та встановлено, що за поставлений товар в розмірі 1 069 928,00 грн. зазначено правильно.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із простроченням виконання замовником взятих на себе зобов`язань за №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021 позивачем нараховано до стягнення 317 657,92 грн. інфляційних витрат, 14 315,76 грн. 1% річних та 53 496,40 пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.5 Договорів сторони перебачили, що за порушення виконання строку оплати, передбаченого умовами договору, Постачальник має право вимагати оплату 1% річних та індексу інфляції.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем замовником зобов`язань з оплати поставленої продукції підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування 1% річних та інфляційних за таке прострочення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.10.4 Договорів за порушення виконання строку оплати, передбаченого умовами договору, Постачальник має право пред`явити Замовнику вимогу про сплату пені в розмірі 0,1 від суми простроченої оплати за кожен день прострочення, але не більше 5% від несплаченої суми.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат 317 657,92 грн., 1% річних 14 315,76 грн та пені 53 496,40 грн. визнав їх законними та обґрунтованими.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи , 01.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД ТЕК-Україна" та Акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» (Відповідачем) було укладено додаткові угоди №1, 2 до Договорів №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021 де п.1 вказаних додаткових угодах сторонами обумовлено, що у зв`язку із затвердженням та підписанням 01.12.2021р. передавального акту між Акціонерним товариством «Завод «Електроважмаш» та Акціонерним товариством «Українські енергетичні машини» усі права та обов`язки Замовника за вищевказаними Договорами переходять до АТ «УКРЕНЕРГОМАШИНИ» з 01.12.2021 року.

Отже, відповідач, уклавши 01.12.2021 додаткові угоди з позивачем до Договорів №238-03/1047 від 15.03.2021, №238-03/1085 від 21.07.2021, №238-03/1099 від 15.09.2021 підтвердив, що ознайомлений з усіма їх умовами, повністю розуміє, погоджується з ними та зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для відхилення посилань відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.6,8,19,124,129 Конституції України; ст.11,526,611,612,623-629,655,712 Цивільного кодексу України; ст.4,20,73,74,77,129,233,236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 199; код ЄДРПОУ 05762269) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК-Україна» (32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, пр. Грушевського, буд.31/2; ) основний борг 1 069 928 грн. 00 коп., інфляційні витрати 317 657 грн. 92 коп., пеню 53 496 грн. 40 коп., 1% річних 14 315 грн. 76 грн. та витрати по сплаті судового збору 21 830 грн. 97 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "14" липня 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне