ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2023 Справа № 914/2153/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаол», м. Львів, заборгованості в сумі 25 310, 88 грн за спожиту теплову енергію на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021, укладеного відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (публічний договір приєднання).

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Також суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, як вбачається із поданої заяви, заборгованість, заявлена до стягнення, виникла, як зазначає заявник, внаслідок порушення умов індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021, укладеного відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (публічний договір приєднання), в частині оплати послуги постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою вул, Бойчука, 8, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням юридичної особи боржника.

На підтвердження заявленого до стягнення розміру заборгованості заявник долучає до матеріалів заяви акт про включення системи теплопостачання від 11.10.2021, рахунки на оплату за послугу з постачання теплової енергії та гарячої води: № 4475Ф-9 за вересень 2022 на суму 736, 39 грн, № 4475Ф-10 за жовтень 2022 на суму 736, 39 грн, № 4475Ф-11 за листопад 2022 на суму 2 851, 56 грн, № 4475Ф-12 за грудень 2022 на суму 6 185, 65 грн, № 4475Ф-1 за січень 2023 на суму 4 908, 35 грн, № 4475Ф-2 за лютий 2023 на суму 4 551, 89 грн, № 4475Ф-3 за березень 2023 на суму 3 026, 87 грн, № 4475Ф-4 за квітень 2023 на суму 2 262, 30 грн, розрахунок заборгованості за послугу постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою вул. Бойчука, 8 , за період 01.09.2022 - 30.04.2023, акт звірки взаєморозрахунків за послугу постачання теплової енергії за період 01.09.2022 - 30.04.2023, показники загальнобудникового лічильника за опалювальний період, інформації по об`єкту за опалювальний період 2022/2023 про проведені нарахування по об`єкту станом на 13.04.2023 та розподіл обсягу теплової енергії на опалення приміщення у період з 01.11.2022-30.04.2023.

Так, в силу положень . 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» публічний договір приєднання в силу положень вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Абзацом 5 п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.219 №830 визначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

У заяві про видачу судового наказу заявник посилається на факт отримання боржником послуги як на підтвердження факту приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору).

Разом з тим, з аналізу поданого заявником акту про включення системи теплопостачання ж/б за адресою вул. Бойчука, буд 8 від 11.10.2021 вбачається, що такий містить підписи уповноважених представників теплопостачальної організації та споживача - Львівського міського комунального підприємства «Магістральне» і скріплений печатками відповідних підприємств. Крім цього, докази здійснення боржником часткових оплат за послугу постачання теплової енергії, які підписання заяви-приєднання до зазначеного вище договору, які б свідчили про укладення договору у спрощений спосіб - акцептування пропозиції постачальника, матеріали справи не містять. Односторонньо складеними заявником документами: рахунками на оплату, показниками загальнобудникового лічильника, інформацією по об`єкту за опалювальний період 2022/2023 про проведені нарахування не підтверджується однозначно факт отримання послуги у вказаний заявником період і за вказаною адресою саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаол». Поданий заявником акт звірки взаєморозрахунків за послугу постачання теплової енергії за період 01.09.2022 - 30.04.2023 підписаний лише зі сторони теплопостачальної організації, тобто також не підтверджує участі саме боржника у договірних відносинах із заявником.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що із заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаол» заборгованості в сумі 25 310, 88 грн за спожиту теплову енергію на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021, укладеного відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (публічний договір приєднання) та долучених до неї документів не можна зробити однозначного висновку про наявність між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаол» договірних відносин у письмовій формі, що є необхідною умовою для звернення до суду із заявою в порядку наказного провадження.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви про видачу судового наказу.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаол» заборгованості в сумі 25 310, 88 грн за спожиту теплову енергію на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021, укладеного відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (публічний договір приєднання), відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.