УХВАЛА

м. Київ

18.07.2023Справа №5011-62/568-2012
За розглядом заяви Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240"

про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

2) Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопром"

про визнання недійсним рішення, скасування запису та зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача (завника): Беркут М.С. (ліквідатор);

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство-2240" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна", у якому просило:

- визнати недійсним рішення від 20.10.2011 відповідача 2 про реєстрацію за відповідачем 1 права власності на майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949,50 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8;

- скасувати запис №1035-з в книзі 20з-251, вчинений відповідачем 2 20.10.2011;

- витребувати з чужого незаконного володіння відповідача 1 майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8;

- відновити становище позивача, яке існувало до порушення права власності, шляхом зобов`язання відповідача 2 поновити реєстрацію права власності позивача на майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул.Павла Усенка, 8.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 (суддя Любченко М.О.) позов було задоволено. Визнано недійсним рішення від 20.10.2011 Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" права власності на майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8. Скасовано запис №1035-з в книзі 20з-251, вчинений Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" 20.10.2011. Витребувано з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на користь Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 2240" майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949,50 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8. Відновлено становище Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 2240", яке існувало до порушення права власності, шляхом зобов`язання Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" поновити реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 2240" на майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул.Павла Усенка, 8. Стягнуто з Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" на користь Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 2240" судовий збір в сумі 536,50 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на користь Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 2240" судовий збір в сумі 536,50 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2012 рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012 залишено без змін.

10.05.2012 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.08.2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2012 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012 залишено без змін.

13.06.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" надійшла заява про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012.

Ухвалою від 21.06.2023 року (суддя Нечай О.В.) заяву Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012 повернуто заявнику та повернуто Публічному акціонерному товариству "Автотранспортне підприємство-2240" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 342,00 грн, сплачений на підставі квитанції про сплату № 80175 від 12.06.2023, оригінал якої залишається в матеріалах справи №5011-62/568-2012.

23.06.2023 року від Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" надійшла заява про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012, у якій заявник просив суд:

- чи варто розуміти рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 таким, що Публічним акціонерним товариством "Бань "Київська Русь", як іпотекодержателем за договором іпотеки від 28.09.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., не було звернуто стягнення на предмет іпотеки та не було набуто 20.10.2011 право власності на майновий комплекс загальною площею 22 949,50 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, а єдиним законним власником даного нерухомого майна як до 20.10.2011, так і після 20.10.2011 було Публічне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство - 2240"?

- чи варто розуміти рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012 таким, що договір іпотеки від 28.09.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., є дійсним та не втратив юридичну силу?

- чи варто розуміти рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012 таким, що є підставою для відновлення статусу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" як іпотекодержателя майнового комплексу загальною площею 22 949,50 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, що існував до прийняття Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" недійсного рішення від 20.10.2011 про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" права власності на майновий комплекс, шляхом внесення державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору іпотеки від 28.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.?

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2023 року заяву у справі №5011-62/568-2012 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 5011-62/568-2012 призначено на 18.07.2023.

В судове засідання 18.07.2023 представники відповідачів та третьої особи не з`явились, про час та місце повідомлялись належним чином та відповідно до положень ст. 245 ГПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши в судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" та заслухавши пояснення його представника, суд ухвалив наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16.

Суд зазначає, що виходячи із змісту норми ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Суд наголошує на тому, що підставою для роз`яснення судового рішення є неясність судового акта, зокрема, його неоднозначне розуміння учасниками справи чи виконавцем в ході виконання судового рішення, якщо без такого роз`яснення реалізація є ускладнена, оскільки спостерігається значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини судового рішення.

Тобто, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладеного, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення (резолютивної частини рішення), що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Як вже було зазначено, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у даній справі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" було задоволено повністю.

Як встановлено судом, 18.09.2007р. між відповідачем-1 та позивачем було укладено кредитний договір №34058-20/7-1в.

Пунктом 1.1 вказаного правочину (з урахуванням змісту додаткових угод) передбачено, що предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредиту) у вигляді відзивної відновлювальної "кредитної лінії".

Одночасно, відповідачем-1 з третьою особою було також укладено кредитний договір №34059-20/7-1в від 18.09.2007р.

В забезпечення виконання позивачем та третьою особою обов`язків за кредитними договорами №34058-20/7-1в від 18.09.2007р. та №34059-20/7-1в від 18.09.2007р. (основне зобов`язання), 28.09.2007р. між відповідачем-1 (іпотекодержатель) та позивачем (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

Положеннями п.2.1 договору іпотеки від 28.09.2007р. встановлено, що іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателеві належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме майновий комплекс, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8 (загальною площею 22 949, 50 кв.м.).

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2014 у справі №46/42 за позовом Акціонерного Банку "Київська Русь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопром" стягнуто з відповідача на користь позивача за кредитним договором №34059-20/7-1в від 18.09.2007р. 840000 доларів США заборгованості, що еквівалентно 6672540 грн., 1092233,29 доларів США відсотків за користування кредитом, що еквівалентно 8676155,14 грн., 41016,42 доларів США пені за несвоєчасну сплату відсотків, що еквівалентно 325813,93 грн., 52195,06 доларів США відсотків за порушення грошового зобов`язання, що еквівалентно 414611,46 грн.

За змістом наказу від 30.05.2011р. на примусове виконання рішення вказаний судовий акт набрав законної сили 05.05.2011р.

Також, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2011р. по справі №14/52 за позовом Акціонерного Банку "Київська Русь" до Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 2240", яке відповідно до наказу про примусове виконання рішення набрало законної сили 22.08.2011р., стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №34058-20/7-1в від 18.09.2007р. в сумі 44512698,87 грн.

Проте, 19.09.2011 відповідач-1 звернувся до відповідача-2 із заявою №7030/16-892 про проведення за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" державної реєстрації права власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8 (загальною площею 22 949, 50 кв.м), яка була обґрунтована невиконанням позивачем та третьої особою зобов`язань за кредитними договорами №34058-20/7-1в від 18.09.2007 та №34059-20/7-1в від 18.09.2007, що вбачається з рішень №14/52 та №46/62, а також наявністю у договорі іпотеки застереження про задоволення вимог відповідача-1 шляхом набуття у власність вищевказаного нерухомого майна.

Згідно з витягом №31733847 від 20.10.2011 про державну реєстрацію права власності, 20.10.2011 відповідачем-2 було прийнято рішення про державну реєстрацію та зареєстровано (реєстраційний номер 34932734) за відповідачем-1 право власності на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8 (загальною площею 22 949, 50 кв.м.) та зроблено відповідно запис №1035-з в книзі 20з-251.

Однак як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у даній справі, за висновками суду, дії відповідачів стосовно проведення державної реєстрації права власності на майновий комплекс за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" є неправомірними, та такими, що не відповідають умовам укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору іпотеки від 28.09.2007р. та нормам Закону України "Про іпотеку" в редакції від 23.02.2006р.

Так, відповідно до Закону України "Про іпотеку" в редакції від 23.02.2006р. передача права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов`язання у позасудовому порядку можлива лише на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Законодавство, яке діяло на момент укладення договору іпотеки від 28.09.2007р., не передбачало передачу права власності на іпотечне майно від іпотекодавця до іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі застереження в іпотечному договорі. За висновками суду, таке застереження може тільки визначати умови договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, на момент укладання договору іпотеки, ст. 37 Закону України «Про іпотеку» визначала укладення відповідного окремого договору єдиною можливістю переходу права власності на предмет іпотеки в позасудовому (добровільному) порядку та єдиною правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У зв`язку з чим, Господарський суд у рішенні від 08.02.2012 у даній справі дійшов висновку про відсутність у ПАТ Банк "Київська Русь" та КП КМБТІ" правових підстав для реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі застереження, що містилось в пункті 5.2.2 Договору іпотеки, та незаконність дій БТІ щодо реєстрації права власності на майновий комплекс по вул. Павла Усенка, 8 в м. Києві за Банком.

Так, звертаючись до суду із заявою про роз`яснення рішення, заявник просить суд роз`яснити, що оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у даній справі було визнано недійним рішення про державну реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (відповідач-1) право власності на нерухоме майно (тобто відповідне рішення є таким, що не породжує жодних прав та обов`язків з моменту його прийняття), скасовано відповідний запис про державну реєстрацію за відповідачем-1 права власності на нерухоме майно та відновлено становище позивача, яке існувало до моменту порушення його прав, шляхом зобов`язання БТІ (відповідач-2) поновити реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" на майновий комплекс, то чи варто розуміти відповідно судове рішення таким, що відповідачем-1, як іпотекодержателем за договором іпотеки від 28.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. не було звернуто стягнення на предмет іпотеки та не було набуто з 20.10.2011 права власності на майновий комплекс загальною площеню 22 949, 50 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, а єдиним законним власником даного нерухомого майна як до 20.11.2011, так і після 20.11.2011 було Публічне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство-2240"?

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і надалі - в редакція станом на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону, обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Аналогічні за своїм змістом положення містилися також в діючому на той час Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 року у справі №5011-62/568-2012 було визнано недійсним рішення про державну реєстрацію за відповідачем права власності на нерухоме майно, скасовано відповідний запис про державну реєстрацію за відповідачем-1 права власності на нерухоме майно, витребувано з незаконного володіння відповідача-1 на користь позивача майновий комплекс загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул.Павла Усенка, 8 та відновлено становище позивача, яке існувало до моменту порушення його прав, шляхом зобов`язання відповідача-1 поновити реєстрацію права власності позивача на майновий комплекс.

З урахуванням вищевикладеного, саме Публічне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство-2240" є власником нерухомого майна (майновий комплекс загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул.Павла Усенка, 8) на яке не було звернуто стягнення на предмет іпотеки та не було набуто 20.10.2011 право власності, як до 20.10.2011 року, так і після 20.10.2011 року.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В частині першій статті 575 Цивільного кодексу України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Загальні умови припинення господарських зобов`язань визначені в статті 202 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язань визначені в статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання припиняється: виконанням проведеним належним чином; переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання; смертю фізичної особи та ліквідацією юридичної особи.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Іпотека є дійсною до припинення основного зобов`язання, іпотека не припинається, якщо основне зобов`язання, забезпечене іпотекою, є невиконаним.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України, частини 5 статті 3 та частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку".

Строк дії Іпотечного договору не закінчується та іпотека не припиняється у разі невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором з повернення кредитної заборгованості, прийнятої боржником за договорами переведення боргу, оскільки це зобов`язання є основне і було забезпечене іпотечним договором.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про іпотеку" визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, суд зазначає, що визнання рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 недійсним рішення від 20.10.2011р. Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна", м.Київ про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь", м.Київ права власності на майновий комплекс (літери Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л', 15 (цифра), Ж, З, Д', В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М', Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ ,Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13( цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22949, 50 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, вул.Павла Усенка, 8 та cкасування запису №1035-з в книзі 20з-251, вчиненого Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна", м.Київ 20.10.2011р. свідчить про те, що Договір іпотеки віж 28.09.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. є дійсним та таким, що не втратив юридичної сили, а також те, що рішення суду від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 є підставою для відновлення статусу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» як іпотекодержателя майнового комплексу загальною площею 22 949,50 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, що існував до прийняття Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» недійсного рішення від 20.10.2011 року про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» права власності на майновий комплекс, шляхом внесення державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору іпотеки від 28.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

Отже, виходячи із зазначеного вище, суд вважає за доцільне задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство-2240" про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 задовольнити.

2. Роз`яснити позивачу, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь", як іпотекодержателем за договором іпотеки від 28.09.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., не було звернуто стягнення на предмет іпотеки та не було набуто 20.10.2011 право власності на майновий комплекс загальною площею 22 949,50 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, а власником даного нерухомого майна є Публічне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство - 2240".

3. Роз`яснити позивачу, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 договір іпотеки від 28.09.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., недійсним не визнавався та не втратив юридичну силу.

4. Роз`яснити позивачу, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №5011-62/568-2012 є підставою для відновлення статусу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" як іпотекодержателя майнового комплексу загальною площею 22 949,50 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, що існував до прийняття Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" недійсного рішення від 20.10.2011 про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" права власності на майновий комплекс, шляхом внесення державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження на підставі договору іпотеки від 28.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст ухвали підписано 20.07.2023

Суддя Сергій МОРОЗОВ