ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.07.2023 Справа № 914/2111/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , с. Холодновідка, Пустомитівський район, Львівська область

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудпостач», м. Львів, заборгованості в сумі 141 781, 50 грн на підставі договору оренди будівлі №21/04 від 10.01.2021.

Розглянувши матеріали заяви, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, та зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Також суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як вбачається із поданої заяви, заборгованість, заявлена до стягнення, виникла внаслідок порушення, на переконання заявника, боржником зобов`язань за договором оренди будівлі №21/04 від 10.01.2021 зі здійснення орендної плати. Зокрема, у абзаці 3 заяви про видачу судового наказу заявником зазначено, що 10.12.2021 сторонами договору був підписаний акт прийому передачі будівлі, що засвідчує факт передачі будівлі в оренду боржнику.

Однак, суд зауважує, що у акті прийому передачі вказано дату укладення договору 19.01.2021, без посилання на номер такого договору, копію якого долучено до заяви, а підставою для звернення заявника до суду із відповідною заявою є порушення зобов`язань за договором № 21/04 від 10.01.2021, а також у акті відсутні ідентифікуючі ознаки будівлі, що є об`єктом оренди.

Крім того, у абзаці 6 заяви про видачу судового наказу заявником зазначено, що боржником відповідно до виписки по контрагенту здійснювалась орендна плата у розмірі 15 356, 25 грн за червень 2022, 15 356, 25 грн за липень 2022, 19 198, 52 грн за серпень 2022, 19 198, 52 грн за вересень 2022, 6 742, 17 грн за оренду земельних ділянок за 2022, 19 198, 52 грн за жовтень 2022, 3 000, 00 грн частково за листопад 2022. Разом з тим, у наданій заявником виписці по рахунку відображено оплати з призначенням платежу: «оплата за оренду приміщення згідно договору №2205-01 від 31.05.2022», «оплата за оренду земельних ділянок згідно договору №2205-01 від 31.05.2022».Тобто, між висловленими у заяві твердженнями (обставинами) і поданим доказом немає відповідності.

Зважаючи на викладене вище, суд не має підстав стверджувати, що право заявника на отримання орендної плати в сумі 141 781, 50 грн на підставі договору оренди будівлі №21/04 від 10.01.2021 на час звернення із заявою про видачу судового наказу є порушеним. Із матеріалів заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви про видачу судового наказу.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудпостач» заборгованості в сумі 141 781, 50 грн на підставі договору оренди будівлі №21/04 від 10.01.2021 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.