УХВАЛА

м. Київ

17.07.2023Справа № 910/10994/23

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехімпорт»

до Фізичної особи-підприємця Бількевич Лесі Валентинівни

про стягнення 144 881,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехімпорт» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Бількевич Лесі Валентинівни (далі - відповідач) про стягнення 144 881,89 грн., з яких: 109 705,80 грн. основного боргу, 946,78 грн. 3 % річних, 769,04 грн. інфляційні втрати, 11 519,11 грн. пені та 21 941,16 грн. оплати понаднормового простою.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що 02.03.2023 року між ним та відповідачем було укладено договір-заявку № 12, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу оплатні послуги по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом. Як зазначав позивач, відповідач вчасно не прийняв вантаж до розвантаження та не оплатив надані позивачем послуги з перевезення вантажу, у зв`язку з чим за Фізичною особою-підприємцем Бількевич Лесею Валентинівною утворилась заборгованість та виникли підстави для стягнення 3 % річних, інфляційних втрат, пені та оплати понаднормового простою.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У позовній заяві (арк. 1, абз. 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехімпорт» зазначало, що згідно з умовами Договору вивантаження мало відбутись по приїзду автомобіля, тобто 14.03.2023 року, проте через ненадання вантажоодержувачем необхідних документів, вивантаження було завершено тільки 22.03.2023 року.

При цьому, у позовній заяві відсутні посилання на докази, якими підтверджується, що вивантаження було завершено тільки 22.03.2023 року через ненадання вантажоодержувачем необхідних документів.

Відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Аналогічні положення відображено у частині 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем подано до суду копії документів, а саме: форма про в`їзд на митницю (додаток 3 до позовної заяви) та квитанція про оплату за паркування на території митниці (додаток 4), що складені іноземною мовою, без супроводження нотаріально засвідченим перекладом вказаних документів українською мовою.

Беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався окремих вимог частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Промтехімпорт» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Промтехімпорт» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання заяви з посиланням на докази, якими підтверджується, що вивантаження вантажу позивачем було завершено тільки 22.03.2023 року через ненадання вантажоодержувачем необхідних документів з одночасним наданням таких доказів або письмових пояснень у разі неможливості надати такі докази;

- подання нотаріально засвідченого перекладу українською мовою додатків до позову, а саме: форми про в`їзд на митницю (додаток 3 до позовної заяви) та квитанції про оплату за паркування на території митниці (додаток 4).

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Промтехімпорт», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака