ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Справа № 902/1253/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання: Соколовська О.В.

за участю представників:

ініціюючого кредитора ТОВ "Суффле Агро Україна" адвокат Стеценко А.І.

боржника адвокат Бровко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Алмар" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 (повний текст складений 04.05.2023, суддя Тісецький С.С.)

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до: Фермерського господарства "Алмар"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22, серед іншого, відкрите провадження у справі № 902/1253/22 про банкрутство Фермерського господарства "Алмар".

Визнано вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Фермерського господарства "Алмар" в розмірі 5 140 800,00 грн - заборгованості (четверта черга вимог кредиторів); 24 810,00 грн - судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 60 300,00 грн - авансування на депозитний рахунок суду грошової винагороди арбітражного керуючого.

Введено процедуру розпорядження майном боржника - Фермерського господарства "Алмар" у справі № 902/1253/22 на 170 календарних днів, до 18.10.2023 року.

Задоволено заяву арбітражного керуючого Плесюка О.С. про згоду на участь у справі про банкрутство ФГ "Алмар".

Призначений розпорядником майна Фермерського господарства "Алмар" арбітражного керуючого: Плесюк Олексій Степанович.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Розпоряднику майна запропоновано скласти реєстр вимог кредиторів та подати його в попереднє засідання суду.

Призначене попереднє засідання у справі №902/1253/22 на 08.08.2023.

Вказана ухвала мотивована тим, що заявлені ТОВ "Суффле Агро Україна" грошові вимоги в розмірі 5 140 800,00 грн боргу є обґрунтованими і підтверджені наданими доказами та підлягають визнанню, а представлені матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі №902/1253/22 про банкрутство ФГ "Алмар" та введення процедури розпорядження майном боржника на 170 календарних днів.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Фермерське господарство "Алмар" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задоволити у повному обсязі, скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 про відкриття провадження у справі про банкрутство

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що відсутності ознаки неплатоспроможності та необґрунтованості вимог Кредитора. Зокрема, підтверджена матеріалами справи можливість боржника виконати свої зобов`язання перед кредитором за рахунок заставного майна, свідчить про необґрунтованість заявлених кредитором вимог, що є самостійною і достатньою правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника. Зазначає про відсутність можливості відмови забезпеченого кредитора від забезпечення. Звертає увагу суду про наявність спору про право. Також скаржник, керуючись ч. 1 ст. 95 КУзПБ, зазначає про специфіку банкрутства фермерського господарства.

Матеріали справи надійшли на адресу суду 01.06.2023.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Алмар" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22. Розгляд апеляційної скарги призначений на "27" червня 2023 р. об 11:00год.

20.06.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 оголошено в судовому засіданні перерву до "11" липня 2023 р. об 11:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 прийнято апеляційну скаргу Фермерського господарства "Алмар" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 до провадження в новому складі суду: головуючий суддя - Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М.

11.07.2023 на адресу суду від арбітражного керуючого Плесюка О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 без змін.

11.07.2023 на адресу суду від Фермерського господарства "Алмар" надійшла клопотання щодо відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції представник ТОВ "Суффле Агро Україна" заперечила доводи апеляційної скарги.

Арбітражний керуючий у судове засідання не з`явився. 11.07.2023 на адресу суду від арбітражного керуючого надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі арбітражного керуючого.

Колегія суддів зазначає наступне щодо доданих до апеляційної скарги доказів, а саме: - Копія звіту про посівні площі сільськогосподарських культур за 2021 рік (форма № 4-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.07.2021 (форма № 37-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.09.2021 (форма №37-сг); Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.11.2021 (форма № 37-сг); Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.12.2021 (форма № 37-сг); Копія звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році (форма № 29-сг); - Копія звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2022 року (форма №4-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.07.2022 (форма № 37-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.08.2022 (форма № 37-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.09.2022 року (форма № 37-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.10.2022 (форма № 37-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.11.2022 (форма № 37-сг); - Копія звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.12.2022 (форма № 37-сг); - Копія звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2022 році (форма № 29-сг); - Копія ухвали Господарського суду Хмельницької області про відкриття провадження у справі №924/458/23, роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень; - Копія повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма 20- ОПП) від 25.01.2020 року; - Довідка ФГ "Алмар" про наявні у власності основні засоби станом на 01.05.2023 року; - Баланс ФГ "Алмар" на 2021 рік; - Копія циклу виробництва сільськогосподарської продукції ФГ "Алмар" на 2021-2022 роки; Копія циклу виробництва сільськогосподарської продукції ФГ "Алмар" на 2023-2024 роки.

Вказані докази не подавалися Фермерським господарством "Алмар" до суду першої інстанції.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до висновків Верховного Суду стосовно застосування норм частини третьої статті 269 ГПК України, викладених у постановах від 21.06.2018 у справі №906/612/17, від 22.08.2018 у справі №910/19776/17, від 05.12.2018 у справі №910/7190/18, приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити, які докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.

Відтак, у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

Однак, в апеляційній скарзі Фермерське господарство "Алмар" не обґрунтовує поважність причин неподання вказаних доказів до суду першої інстанції; скаржник під час розгляду справи судом першої інстанції не повідомляв суд про неможливість надання вищевказані докази.

Отже, скаржником не доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції вищевказаних доказів, які просить долучити до справи на стадії апеляційного розгляду, як не надано і доказів неможливості подання цього доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника.

Таким чином, долучені скаржником докази до апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не приймаються.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

01.01.2018 між ТОВ "Суффле Агро Україна" (Продавець) та ФГ "Алмар" (Покупець) укладено договір поставки №, за умовами якого, даний Договір є змішаним договором у розумінні частини статті 628 Цивільного кодексу України та об`єднує договори поставки та надання послуг. Договір направлений на забезпечення Продавцем Покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю.

У відповідності до умов, зазначених у даному Договорі, Продавець зобов`язується поставляти а Покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (що йменуються надалі - Товари): насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення (а.с. 106-115 т.1).

01.10.2020 між ТОВ "Суффле Агро Україна" (Кредитор) та ФГ "Алмар" (Боржник) укладено договір про співпрацю та порядок погашення боргу, за умовами якого сторони погодили порядок погашення заборгованості Боржником, умови припинення виконавчого провадження, а також загальні умови подальшої співпраці в сезоні 2020/21 років, у тому числі порядок здійснення контролю Кредитором за погашенням заборгованості Боржником (а.с. 116-120 т.1).

31.10.2020 сторони підписали додаток №3 до договору поставки від 01.01.2018 №, згідно якого сторони погодили продовжити строк дії договору на 2021 рік (а.с. 123-127).

12.11.2020 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору про співпрацю та порядок погашення боргу, за умовами якої сторони підтверджують, що станом на момент укладення Додаткової угоди прострочена заборгованість Боржника за договором поставки становить 4 619 350,51 грн, з яких: 2 658 933,04 грн. основного боргу, 1 960 417,47 грн. проценти, зі строком оплати до 31.10.2021 (а.с. 121-122).

На виконання умов договору поставки № від 01.01.2018 ТОВ "Суффле Агро Україна" поставило ФГ "Алмар" товар на загальну суму 19 447 038,66 грн, що підтверджується видатковими накладними за період з 15.03.2018 року по 08.06.2021 (а.с. 128-182, 222-225 т.1).

ФГ "Алмар" за отриманий товар розрахувалось частково.

Так, як вбачається з наявних матеріалів справи, розрахунок за отриманий товар відбувався наступним чином:

шляхом зменшення заборгованості по договору поставки, внаслідок примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 2769 від 17.09.2019: приватним виконавцем Турським О.В. в межах виконавчого провадження ВП № 60234338 (стягнуто 401,50 грн.) та приватним виконавцем Тимощуком В.В. в межах виконавчого провадження ВП № 62972028 (стягнуто 1 621 700,00 грн.) (а.с. 226-234 т.1);

шляхом оплати за договорами переведення боргу: №22/7-20 від 22.07.2020 - на ТОВ "Кластерфарт" (1 000 000,00 грн) та № І-035/2021 від 17.07.2021 - на ТОВ "Зернофарт" (500 000,00 грн.) (а.с. 235-240 т.1);

шляхом оплати самостійно боржником (всього 8 218 013,58 грн.) (а.с. 241-243 т.1);

шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (2 807 083,64 грн.) (а.с. 244-283 т.1).

Таким чином, на момент звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, сума заборгованості боржника перед кредитором за договором поставки № від 01.01.2018 становить 5 299 839,94 грн.

Водночас, 02.02.2021 ФГ "Алмар" було видано фінансову аграрну розписку, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округ Бортнік Я.А. та зареєстрована у реєстрі за № 69 (у реєстрі аграрних розписок - за №5759).

Вказана аграрна розписка встановлює безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити кредитору грошову суму у розмірі 5 140 800,00 грн у строк до 20.09.2021 року (включно) (п.1).

Відповідно до п. 2 аграрної розписки, Кредитором та отримувачем коштів за цією Аграрною розпискою є ТОВ "Суффле Агро Україна".

Цією Розпискою забезпечується виконання зобов`язань за Договором № від 01.01.2018 року, укладеним між Боржником та Кредитором (п.3).

Боржник зобов`язується здійснити оплату згідно п. 1 Розписки в безготівковій формі на рахунок Кредитора НОМЕР_1 в АТ "Креді Агріколь Банк". Під "Здійсненням оплати" розуміється зарахування грошових коштів на зазначений вище рахунок Кредитора (п.4).

За попередньою домовленістю з Кредитором, узгоджено наступний порядок повернення Розписки: з дня отримання повного виконання зобов`язання за Розпискою Кредитор протягом чотирнадцяти робочих днів (якщо інший строк не буде узгоджено Сторонами додатково в письмовій формі) робить на ній напис "Виконано", що скріплюється підписом Кредитора, і повертає таку Розписку Боржнику. Повернення здійснюється шляхом особистої передачі Розписки від Кредитора до Боржника, а в разі неможливості, про що Боржник зобов`язаний письмово повідомити Кредитора, - шляхом направлення Розписки цінним листом з описом вкладення на адресу Боржника, вказану в Розписці (п. 4.1.).

Після повернення Боржнику оригіналу Розписки з відміткою про її виконання Боржник має право звернутися до особи, яка вчиняє нотаріальні дії, для внесення запису про виконання розписки до відповідних реєстрів (п. 4.2).

В забезпечення виконання зобов`язань за цією розпискою Боржник передає в заставу майбутній врожай зерна, що вирощується (має вирощуватись відповідно до декларації Боржника) на земельних ділянках, згідно наведеного у розписці переліку (п. 5).

Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок і діє до повного її виконання. Відомості про Предмет застави за Аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (п. 13).

У разі невиконання Боржником зобов`язань за Аграрною розпискою у вказаний у ній строк Кредитор має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному, виконанню в порядку, передбаченому чинним законодавством для виконання правочинів, що встановлюють безумовне грошове зобов`язання (п. 21).

Вказана Аграрна розписка залишилась без виконання боржником в повному обсязі, на суму 5 140 800,00 грн, що і стало підставою для звернення ТОВ "Суффле Агро Україна" до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Алмар".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок регулюються Законом України "Про аграрні розписки".

Відповідно до визначення термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про аграрні розписки":

- аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах;

- боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах;

- кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом;

Положеннями ст. 5 Закону Україну "Про аграрні розписки" (у редакції, чинній на момент видачі аграрної розписки) передбачено, що фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості. Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.

При цьому аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закон України "Про аграрні розписки". Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка може містити, крім іншого, відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, вона може бути відступлена іншому кредитору.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №924/233/21.

Положеннями ст. 9 Закону Україну "Про аграрні розписки" передбачено, що аграрна розписка видається окремо на кожний вид сільськогосподарської продукції, визначений родовими або індивідуальними ознаками. Товарна аграрна розписка може видаватися на кожен погоджений боржником та кредитором обсяг поставки узгодженої сільськогосподарської продукції. Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством. Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок.

Відповідно до ст. 12 Закону Україну "Про аграрні розписки", аграрні розписки діють до повного їх виконання. За згодою кредитора дата виконання зобов`язань за аграрною розпискою може бути перенесена на наступний маркетинговий рік.

Фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок.

Кредитор за аграрною розпискою зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання виконання зобов`язання за аграрною розпискою зробити на аграрній розписці напис "Виконано", що скріплюється підписом кредитора, і повернути таку аграрну розписку боржнику. Повернення здійснюється шляхом особистої передачі аграрної розписки від кредитора до боржника, а в разі неможливості - шляхом направлення цінним листом з описом вкладення на адресу боржника, вказану в аграрній розписці.

Після повернення боржнику за аграрною розпискою оригіналу аграрної розписки з відміткою про її виконання боржник за аграрною розпискою має право звернутися до особи, яка вчиняє нотаріальні дії, для внесення запису про виконання аграрної розписки до відповідних реєстрів.

Аграрна розписка з відміткою про її виконання до повторного обігу не допускається. Інформація про видані аграрні розписки та їх виконання зберігається в Реєстрі аграрних розписок не менше 10 років.

За згодою кредитора за аграрною розпискою і боржника за аграрною розпискою допускається часткове виконання зобов`язань за аграрною розпискою. Для цього в товарній аграрній розписці погоджується розмір мінімальної партії сільськогосподарської продукції, яка може бути поставлена на її часткове виконання. У фінансовій аграрній розписці визначається мінімальний обсяг грошових коштів, який може бути сплачений на часткове виконання фінансової аграрної розписки. Якщо в тексті аграрної розписки не міститься застереження про мінімальний розмір часткового виконання аграрної розписки, кредитор за аграрною розпискою має право відмовитися від прийняття часткового виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою.

У разі отримання часткового виконання за аграрною розпискою на ній робиться напис, в якому фіксуються виконана частина зобов`язання та розмір зобов`язання, що зберігається. Такий напис скріплюється підписами боржника за аграрною розпискою та кредитора за аграрною розпискою. При цьому забезпечення аграрної розписки заставою зберігається в первинному обсязі.

Приписами ст. 13 Закону Україну "Про аграрні розписки" унормовано, що наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

Отже, сама по собі відсутність напису "Виконано", при умові настання строку виконання фінансової аграрної розписки, свідчить про наявність безспірних вимог кредитора до боржника.

Відповідних висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 10.08.2021 у справі №924/1336/20, від 30.03.2021 у справі № 910/14168/19, від 13.07.2021 у справі №925/1282/20.

При цьому, судом також враховано позицію Верховного Суду, висвітлену у постанові від 27.01.2022 у справі № 924/233/21, де зокрема, зазначено, що проаналізувавши зазначені норми Закону Україну "Про аграрні розписки", суди попередніх інстанцій правильно зазначили про те, що аграрну розписку не можна ототожнювати із договором поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника. При оформленні та видачі аграрної розписки наявність такого зустрічного зобов`язання необхідна виключно для підтвердження статусу кредитора та можливості видачі аграрної розписки.

Аграрна розписка не є і додатком до договору поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника.

При цьому аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закону Україну "Про аграрні розписки". Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка може містити, крім іншого, відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, вона може бути відступлена іншому кредитору.

В даній справі взаємні права та обов`язки між сторонами у справі виникли саме на підставі виданої боржником 02.02.2021 фінансової аграрної розписки, що була нотаріально посвідчена, яка є окремим видом правочину.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів щодо погашення Боржником заборгованості за Аграрною розпискою від 02.02.2021, в розмірі 5 140 800,00 грн.

За змістом статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи-підприємця за наявності неплатоспроможності боржника або у разі загрози його неплатоспроможності.

Відповідно до статті 1 КзПБ, серед іншого, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

За змістом цієї статті перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що у цій справі судом не встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Боржником не надано суду доказів на підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання, строк яких настав.

На момент розгляду справи, матеріали справи також не містять доказів щодо погашення Боржником заборгованості за Аграрною розпискою від 02.02.2021, в розмірі 5 140 800,00 грн.

Колегія суддів не погоджується із доводами скаржника, що наявні в матеріалах справи платіжні доручення, якими підтверджується оплата грошових коштів боржником на виконання Аграрної розписки на рахунок кредитора НОМЕР_1 в АТ "Креді Агріколь Банк".

Як вбачається із платіжних доручень, які долучені боржником до матеріалів справи /а.с. 59-77, т. 1/, у призначенні платежу зазначено: оплата заборгованості згідно Договору поставки та згідно Договору про співпрацю та погашення боргу.

Враховуючи вищевказані положення законодавства, що аграрна розписка є окремим правочином та те, що аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), вказані платіжні доручення не можуть бути підтвердженням оплати грошових коштів боржником на виконання Аграрної розписки від 02.02.2021.

Щодо посилань скаржника про специфіку банкрутство фермерських господарств колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 95 КУзПБ підставою для визнання фермерського господарства банкрутом є його неспроможність задовольнити протягом шести місяців після закінчення відповідного періоду сільськогосподарських робіт вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями та/або виконати зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України.

Однак, вказані положення статті застосовуються при визнанні фермерського господарства банкрутом. У даній справі оскаржується ухвала щодо відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, ч. 1 ст. 95 КУзПБ у даному випадку не може бути застосована при вирішенні питання щодо відкриття щодо відкриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо доводів скаржника про наявність спору про право колегія суддів зазначає наступне.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі за положеннями частини шостої статті 39 КУзПБ, зокрема є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Отже, з урахуванням також положень КУзПБ: статті 1 (щодо визначення неплатоспроможності, особи кредитора, грошового зобов`язання, його складу), частини першої, другої статті 34 (щодо форми та змісту заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), частини першої статті 35, частин першої - п`ятої статті 39 (щодо порядку відкриття провадження у справі про банкрутство), завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Суд зауважує, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 13.08.2020 у справі №910/4658/20.

Суд також враховує висновок Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 у справі №905/2030/19: "у разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження".

Звідти, враховуючи також положення статей 13, 73, 74 ГПК України щодо порядку розподілу між сторонами тягаря доказування у господарському процесі, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції, сформульованої судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 з посиланням на також на висновки Верховного Суду в постанові від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).

Крім цього, свідченням наявності спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 КузПБ, можуть бути заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора).

Щодо процесуального значення моменту звернення боржника із таким позовом для вирішення, чи існує між кредитором та боржником "спір про право", Суд наголошує, що звернення із вказаним позовом до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство беззаперечно свідчить про наявність спору про право у розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ.

У цих висновках Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду в питанні визначення критеріїв для вимог кредитора, за якими існує спір про право, сформульованої, зокрема в постановах від 02.02.2021 у справі №922/2503/20, від 10.02.2022 у справі №917/827/21.

Водночас, сам по собі момент звернення із позовом (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), зокрема, після подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (за умови, що це звернення мало місце до дати проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство), не має остаточно-визначального характеру, оскільки на існування цього спору можуть вказувати також інші фактори та докази, зокрема:

- характер та зміст заперечень боржника проти вимог про відкриття провадження у справі про банкрутство (заперечення факту виникнення та існування боргу у конкретних правовідносинах або факту виникнення цих правовідносин, або особи кредитора тощо);

- хронологія обставин та фактів, що передували виникненню спору - правовідносини та обставини, якщо вони мали місце до ініціювання справи про банкрутство боржника (листування між сторонами із запереченням боржником боргу, заявленого кредитором у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство), обставини та підстави виникнення цього боргу, набуття кредитором відповідних прав тощо.

Скаржник посилається на наявність у провадженні Господарського суду Хмельницької області перебуває справа №924/458/23 за позовом Фермерського господарства "Алмар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про застосування наслідків нікчемного правочину, шляхом: припинення запису №5759 в Реєстрі аграрних розписок, внесеного 02.02.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А.; припинення запису про обтяження рухомого майна №28511108 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, внесеного 02.02.2021 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.05.2023 у справі №924/458/23 прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження у справі №924/458/23 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23.05.2023.

Судом встановлено, що із заявою про відкриття ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулося до Господарського суду Вінницької області 02.12.2023 та зареєстровано у суді 05.12.2022.

Отже, із позовом про застосування наслідків нікчемного правочину ФГ "Алмар" звернулося після подання заяви кредитора про відкриття провадження, що не може свідчити про наявність спору про право у розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо заперечення факту виникнення та існування боргу у спірних правовідносинах; також відсутні докази, що до ініціювання справи про банкрутство боржника існувало листування між сторонами із запереченням боржником боргу, заявленого кредитором у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів оцінює критично твердження скаржника, що погашення заборгованості за аграрною розпискою та подання до суду заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.03.2023, свідчить про наявність спору про право. Вказані доводи зводяться до заперечення боржника щодо відкриття провадження у справі про банкрутство, що не свідчить про наявність спору про право щодо згаданих вимог.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про існування спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора в розмірі 5 140 800,00 грн за Аграрною розпискою від 02.02.2021.

Крім того, частина 13 ст. 39 КУзПБ, передбачає, що процедура розпорядження майном вводиться господарським судом на строк, визначений частиною другою статті 44 цього Кодексу, одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 44 КУзПБ, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Як судом встановлено, що заборгованість в загальному розмірі 5 140 800,00 грн Боржником не погашена та не спростована.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що заявлені ТОВ "Суффле Агро Україна" грошові вимоги в розмірі 5 140 800,00 грн боргу є обґрунтованими і підтверджені наданими доказами та підлягають визнанню, а представлені матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі №902/1253/22 про банкрутство ФГ "Алмар" та введення процедури розпорядження майном боржника на 170 календарних днів.

При цьому, суд зауважує, що у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ініціюючий кредитор заявив про відмову від забезпечення за вимогами згідно фінансової аграрної розписки, що стали підставою для звернення з даною заявою.

Згідно ч. 2 ст. 45 КУзПБ забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що законодавством не передбачена заборона або обмеження щодо можливості забезпеченого кредитора відмовитися від забезпечення залежно від стадії провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, необґрунтованими є доводи скаржника, що підтверджена матеріалами справи можливість боржника виконати свої зобов`язання перед кредитором за рахунок заставного майна, свідчить про необґрунтованість заявлених кредитором вимог, що є самостійною і достатньою правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника.

Крім того, враховуючи положення ст. 64 КУзПБ та ст. 123 ГПК України, визнанню підлягають вимоги кредитора в розмірі 24 810,00 грн - судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 60 300,00 грн - авансування на депозитний рахунок суду грошової винагороди арбітражного керуючого, з огляну на наступне.

Щодо призначення розпорядника майна боржника у цій справі колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що ініціюючий кредитор у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство просить суд призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Плесюка О.С.

Також, до заяви ініціюючим кредитором було додано заяву арбітражного керуючого Плесюка О.С. №02-01/206 про згоду на участь у справі про банкрутство ФГ "Алмар".

За змістом ч. 3 ст. 28 КУзПБ, розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: які є заінтересованими особами у цій справі; які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; які є близькими особами боржника - фізичної особи.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 44 КУзПБ, про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Як вбачається зі змісту заяви арбітражного керуючого Плесюка О.С., останній не має: судимості за вчинення корисливих злочинів, заборони суду займатись діяльністю арбітражного керуючого; управління боржником раніше не здійснював; конфлікт інтересів відсутній; діяльність на посаді арбітражного керуючого на випадок заподіяння шкоди боржнику чи кредиторам застрахована (Договір № ДЦВАК/173/22 від 30.05.2022 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого за шкоду, яку може бути завдано у зв`язку з виконанням його обов`язків; арбітражний керуючий має загальний досвід роботи юриста більше 15 років, з яких 6 років працював адвокатом по господарських справах, в тому числі по справах про банкрутство; кандидатура арбітражного керуючого Плесюка О.С. відповідає вимогам ст. ст. 11, 28 КУ з процедур банкрутства; арбітражний керуючий не є заінтересованою особою стосовно боржника і його кредиторів та не належить до жодної категорії осіб, зазначених у ч. 3 ст. 28 та ч. 2 ст. 11 Кодексу.

Також, в матеріалах справи наявні, зокрема, копії Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Плесюка О.С. (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1971 від 16.10.2020 року; договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого за шкоду, яку може бути завдано у зв`язку з виконанням його обов`язків № ДЦВАК/173/22 від 30.05.2022 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення цієї заяви та призначення розпорядником майна ФГ "Алмар" арбітражного керуючого Плесюка О.С.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Алмар" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі №902/1253/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Матеріали справ №902/1253/22 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "13" липня 2023 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Тимошенко О.М.