ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/772/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» №221 від 20.06.2023 року (вх. №12371/23 від 26.06.2023) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року у справі №911/772/22

за позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури, Київська обл., м. Біла Церква, в інтересах держави в особі

1. Державної екологічної інспекції Столичного округу м. Київ

2. Тетіївської міської ради, Київська обл., Тетіївський р-н, м. Тетіїв

до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» Київська обл., смт. Іванків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача Київської обласної ради, м. Київ

про стягнення заподіяної шкоди

секретар судового засідання: Д.С.Бабяк

представники:

від позивачів (стягувачів) не з`явились

від відповідача (боржника) Є.В.Єнік

від прокуратури Ю.В.Набок

від третьої особи не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року позовні вимоги заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу м. Київ та Тетіївської міської ради до Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Київської обласної ради про стягнення заподіяної шкоди задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на користь державного бюджету України, обласного бюджету Київської області, місцевого бюджету Тетіївської міської ради 261212,85 грн. шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки лісу. Стягнуто з Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в сумі 3918,20 грн.

На примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року видано відповідні накази.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 року рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 у справі №911/772/22 залишено без змін. Поновлено дію рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року у справі №911/772/22.

До суду від Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» надійшла заява №221 від 20.06.2023 року (вх. №12371/23 від 26.06.2023) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року заяву Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» №221 від 20.06.2023 року (вх. №12371/23 від 26.06.2023) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року у справі №911/772/22 прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 11.07.2023 року.

До суду від прокуратури електронною поштою надійшли заперечення №50/6-6652вих-23 від 10.07.2023 (вх. №13211/23 від 10.07.2023) на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення у справі №911/772/22.

До суду від прокуратури надійшли доповнення №12/2-637вих-23 від 11.07.2023 (вх. №13344/23 від 11.07.2023) до заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення у справі №911/772/22.

Позивачі та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви, у судове засідання 11.07.2023 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Прокурор у судовому засіданні 11.07.2023 року проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення у справі №911/772/22 заперечив та просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.07.2023 року вимоги заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі №911/772/22 підтримав та просив її задовольнити. Крім того, представником відповідача у судовому засіданні подано заяву про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Розглянувши у судовому засіданні 11.07.2023 року заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі №911/772/22 судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР.

В обґрунтування поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі №911/1976/22, заявник зазначає, що основною діяльністю ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», яка приносить прибуток є заготівля та реалізація лісопродукції. Однак, землі лісового фонду підприємства у переважній більшості знаходяться в Іванківському районі Київської області на територіях, де приводились військові дії. На даний час, на зазначених територіях триває процедура розмінування, в результаті чого, ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» не може в повній мірі здійснювати послуги з лісозаготівлі та реалізації продукції.

Крім того, 15.11.2021 року наказом №749 Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.2021 року за №1644/37266, затверджено новий Порядок ведення лісовпорядкування, згідно якого, матеріали поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок є складовою документів і матеріалів, що складаються під час базового лісовпорядкування. Враховуючи положення зазначеного наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України відповідач мав проходити процедуру затвердження нового лісовпорядкування. У січні 2022 року ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» на погодження Київської обласної ради надсилалось клопотання з відповідними змінами та доповненнями, щодо поділу на відповідні категорії. Враховуючи введений в Україні воєнний стан, відповідне рішення Київською обласною радою прийнято лише 12.05.2022 року. Так, матеріали лісовпорядкування, за яким підприємство має право здійснювати господарську діяльність, містять рубки суцільно санітарні та головного користування. Відповідно, затвердження матеріалів потребує проходження процедури оцінки впливу на довкілля та затвердження матеріалів щодо рубок головного користування на другий лісовпорядній нараді з подальшим погодженням в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів. Проходження відповідної процедури практично не можливе без повного розмінування земель лісового фонду підприємства, а без проходження ОВД підприємство не може здійснювати рубки головного користування, відповідно суттєво обмежене у обсягах заготівлі продукції. Таким чином, внаслідок ведення бойових дій, підприємство відповідача втратило фінансову спроможність з незалежних від нього обставин. Основна діяльність підприємства, на даний час, пов`язана лише з рубками формування і оздоровлення лісів. ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» не проводить рубки головного користування, відповідно обмежена обсягами деревини, яку може реалізовувати. Крім того, деревина, отримана в результаті санітарних рубок переважно сухостійна, відповідно ціна на неї досить низька. Рентабельність підприємства прямо пропорційно залежить від якості і обсягу заготовленої деревини та відповідно різницею між затратами на лісозаготівлю тa отриманими коштами за реалізацію.

Крім того, заявник зазначає, що ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» необхідно погашати заборгованість, яка виникла на підставі інших судових рішень, зокрема у справах №320/7054/21, №320/970/22, а також погашати заборгованість з виплат заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки, яка підтверджена судовими рішеннями у справах: №759/23188/21, №366/2013/21, №366/1588/21, №366/3024/21, №940/1334/21, №940/1020/21, №366/1535/21. Незалежно від отримання підприємством прибутку, ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» зобов`язане сплачувати рентну плату, податок на додану вартість, оплачувати послуги з лісозаготівлі та виплачувати заробітну плату працівникам.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №910/11949/21.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні рішення або наявність яких робить його не можливим.

Підстави для відстрочки виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суду, господарські суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін. Обов`язково мають враховуватися й інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача сам по собі є недостатньою причиною для відстрочення виконання рішення суду.

Так, заперечуючи проти заяви про відстрочення виконання рішення суду, прокурор зазначив, що на території Тетіївської міської об`єднаної громади площа земель лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», становить 2569 га, при цьому, бойові дії на території Тетіївської об`єднаної територіальної громади не проводились. Крім того, землі лісового фонду знаходяться і в інших районах Київської області, де не проводились бойові дії, зокрема, Богуславське лісництво, Таращанське лісництво, Васильківське лісництво.

Крім того, прокурором зазначено, що ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс`у 2022 році отримало дохід у сумі 13972900,00 грн. та має активи на суму 9487000,00 грн. Також, ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» отримало 31 лісорубний квиток для здійснення рубок різних видів, а також, проведено відкритий аукціон з продажу необробленої деревини, про що свідчить інформація, наявна у відкритих джерелах та відкритих інформаційних базах.

Так, дослідивши додані до заяви відповідача (боржника) документи, суд дійшов висновку, що відповідачем (боржником) не подано належних та допустимих доказів, які відображають у повній мірі фінансовий стан відповідача, починаючи з дати ухвалення рішення та станом на день подання відповідної заяви.

Відповідачем (боржником) не спростовано належними та допустимими доказами проведення аукціонів з продажу необробленої деревини та отримання лісорубних квитів для здійснення рубок різних видів, що свідчить про здійснення господарської діяльності підприємством та, відповідно, отримання прибутку.

Судом також взято до уваги, що згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, бойові дії на території Тетіївської об`єднаної територіальної громади не проводились, а землі лісового фонду знаходяться і в інших районах Київської області де не проводились бойові дії, зокрема, Богуславське лісництво, Таращанське лісництво, Васильківське лісництво, що відповідачем (боржником) під час розгляду справи не спростовано.

Також, відповідачем (боржником) не надано, а у суду відсутні докази на підтвердження проведення процедури розмінування територій, на яке посилається відповідач (боржник) у своїй заяві.

Суд зазначає, що посилання відповідача (боржника) на складне фінансове становище, наявність заборгованості з виплати заробітної плати також не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до вимог статті 218 Господарського кодексу України, статті 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника необхідних коштів, не вважається обставиною, що є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності та відповідно не є обставиною, з якою закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, тому посилання заявника на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для відстрочення виконання рішення суду.

При цьому, такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків діяльності підприємства, а погіршення економічної ситуації в Україні через збройну агресію російської федерації, введення військового стану в рівній мірі впливає на всіх суб`єктів господарювання.

Стосовно викладених відповідачем (боржником) обставин щодо специфіки діяльності (роботи) підприємства та неможливості спрогнозувати обсяг доходів, суд зазначає, що вказані обставини не можна віднести до підстав для задоволення заяви, оскільки, підприємництво - це ініціативна, самостійна діяльність осіб або підприємств (фірм), націлена на отримання прибутку, або особистого доходу, і яка здійснюється на власний ризик та під власну майнову відповідальність.

Суд звертає увагу відповідача (боржника) на те, що відстрочення виконання рішення суду спрямовано саме на забезпечення виконання такого рішення, проте, заявником не надано доказів того, що протягом одного року з моменту постановлення рішення в даній справі відповідач отримає можливість виконати рішення суду.

Частинами 1, 4 ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Враховуючи викладене, відповідачем (боржником) не обґрунтовано та не доведено суду належними та допустимими доказами наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Суд зазначає, що безпідставне надання відстрочення виконання рішення суду без обґрунтованих на те мотивів, та без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому, таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Таким чином, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року у справі №911/772/22.

Згідно ч. 8 ст. 331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (07201, Київська обл., смт. Іванків, вул. І. Проскури, 24, ) №221 від 20.06.2023 року (вх. №12371/23 від 26.06.2023) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року у справі №911/772/22 відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання відповідно до ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 17.07.2023 року.

Суддя Д.Г. Заєць