ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.2023м. СумиСправа № 920/259/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши матеріали справи №920/259/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГУАЛАПАК УКРАЇНА (40031, м. Суми, проспект Перемоги (колишній Курський), 147/4; ),

до відповідача: UAB Straikas (LT 01201, Литва, м. Вільнюс, вулиця Аукштайчу, 7, код 135453068)

про стягнення 58 839, 57 євро, що станом на 13.03.2023 еквівалентно 2 279 597,92 грн,

за участі представників сторін:

від позивача: Кучменко С.В., адвокат;

від відповідач: не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 21.03.2023 провадження у справі № 920/259/23 відкрито за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 13.04.2023, 12:30.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог №51/8 від 04.04.2023 (вх.№1200), позивач просить стягнути з відповідача 34 286,47 євро основного боргу та судовий збір.

Ухвалою суду від 13.04.2023 у справі № 920/259/23 прийнято до розгляду заяву позивача № 51/8 від 04.04.2023 (вх. № 1200) про зменшення позовних вимог; відкладено підготовче засідання на 11.05.2023, 11:30.

У зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю. 11.05.2023, згідно ухвали суду від 09.05.2023 призначено підготовче засідання на 31.05.2023, 12:30.

10.05.2023 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог №71 від 09.05.2023 (вх. № 1609), в якій вказує, що 29.03.2023 відповідачем в рахунок погашення основного боргу було перераховано на поточний рахунок позивача 8 450,61 євро та 14.04.2023 відповідачем було перераховано 10 000,00 євро, з яких: 2 286,47 євро в рахунок погашення основного боргу за контрактом, решта суми попередня оплата за товар, що не є предметом спору. Тому у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача 23 549,39 євро основного боргу та судовий збір.

Крім того, 29.05.2023 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог № 81/2 від 25.05.2023 (вх. № 1850), в якій вказує, що 12.05.2023 відповідачем в рахунок погашення основного боргу було перераховано на поточний рахунок позивача 8 131,12 євро, а 18.05.2023 відповідачем було перераховано 6823,50 євро, у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача 8 594,77 євро основного боргу та судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.05.2023 прийнято заяви позивача про зменшення позовних вимог № 71 від 09.05.2023 (вх. № 1609) та № 81/2 від 25.05.2023 (вх. № 1850) до розгляду; продовжено строк підготовчого провадження у справі № 920/259/23 на 30 днів; закрито підготовче провадження у справі № 920/259/23; призначено розгляд справи по суті на 26.06.2023.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути заборгованість в сумі 58 839,57 євро, що станом на 13.03.2023 еквівалентно 2 279 597,92 грн, на підставі контракту від 09.05.2022 № 27/100149; стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог № 51/8 від 04.04.2023 (вх. № 1200), позивач просить стягнути з відповідача 34 286,47 євро основного боргу та судовий збір.

10.05.2023 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог №71 від 09.05.2023 (вх. № 1609), в якій вказує, що 29.03.2023 відповідачем в рахунок погашення основного боргу було перераховано на поточний рахунок позивача 8 450,61 євро та 14.04.2023 відповідачем було перераховано 10 000,00 євро, з яких: 2 286,47 євро в рахунок погашення основного боргу за контрактом, решта суми попередня оплата за товар, що не є предметом спору. Тому у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача 23 549,39 євро основного боргу та судовий збір.

Крім того, 29.05.2023 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог № 81/2 від 25.05.2023 (вх. № 1850), в якій вказує, що 12.05.2023 відповідачем в рахунок погашення основного боргу було перераховано на поточний рахунок позивача 8 131,12 євро, а 18.05.2023 відповідачем було перераховано 6823,50 євро, у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача 8 594,77 євро основного боргу та судовий збір.

Відповідач в судове засідання 26.06.2023 не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Згідно зі ст. 6 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Судом встановлено, що 09.05.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ГУАЛАПАК УКРАЇНА (Продавець) та UAB Straikas (Покупець) було укладено Контракт № 27/100149 (далі - "Контракт"), відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення, в тому числі пакети з комбінованих матеріалів; засоби закупорювальні полімерні (ковпачки), далі по тексту іменуються - "Товар".

Відповідно до п. 1.2. Контракту, виготовлення Товару, що поставляється за даним Контрактом здійснюється на підставі письмових замовлень Покупця на виготовлення Товару, оформлених на фірмовому бланку Покупця, підписаних директором або іншою уповноваженою особою Покупця, скріплених печаткою Покупця і переданих Продавцю за допомогою поштового, факсимільного зв`язку або у відсканованому вигляді електронною поштою.

Пунктом 1.3. контракту, поставка Товару здійснюється Продавцем окремими партіями. Найменування, кількість, ціна Товару, строк узгоджується сторонами у Специфікаціях, які складаються та узгоджуються сторонами на поставку кожної партії Товару до його поставки, та є невід`ємною частиною Контракту.

Згідно п. 3.1. контракту, ціна Товару узгоджується Сторонами в Специфікаціях і вказується в рахунку та інших товаросупровідних документах.

Згідно п. 3.1. контракту, загальна вартість цього Контракту складається з вартості Товару, поставленого впродовж строку дії цього Контракту. На дату підписання Контракту загальна вартість орієнтовно складає 500 000,00 (п`ятсот тисяч) евро. Валютою цього Контракту і платежу є євро (EUR) (п. 3.3.).

Відповідно до умов пункту 3.5. Контракту оплата за Товар здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки Товару, якщо інші умови поставки не вказані у відповідній Специфікації. Обов`язки Покупця вважаються виконаними після зарахування грошових коштів на рахунок Продавця.

Відповідно до пункту 4.1. Контракту поставка Товару здійснюється на умовах DАР -с. Великий Баушяй, Шальчінінкайський район, Ли тва (Інкотермс 2010).

Згідно з п. 9.2. Контракту, контракт набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (з урахуванням додаткової угоди до контракту від 20.12.2022).

Як вбачається з матеріалів справи, 16 вересня 2022 року сторонами було погоджено Специфікацію № 3, відповідно до умов якої продавець зобов`язується поставити на умовах DАР, а покупець прийняти Товар на загальну суму 58 839,57 Євро, та виписано рахунок-фактуру № 513/2022 від 16.09.2022. 26 вересня 2022 року відповідачем було отримано товар, що підтверджується СМК 513/2022 та електронною митною декларацією UА805020/2022/010211.

Так, виходячи з умов оплати кінцевим терміном оплати партій товару є 25 листопада 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань щодо оплати отриманого товару у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість перед позивачем в сумі 58 839,57 євро.

Пунктом 8.2. Контракту передбачено, що якщо спір або розбіжності не врегульовані шляхом переговорів, ці суперечки повинні бути передані на розгляд до Господарського суду Сумської області (м. Суми, Україна) із застосуванням матеріального і процесуального права України. Досудовий порядок урегулювання спірних питань не обов`язковий.

Позивачем 03.03.2023 року було направлено на адресу електронної пошти відповідача претензію № 35 з вимогою оплати простроченого за Контрактом боргу згідно специфікації № 3 від 16.09.2022 у сумі 58 839,57 євро. У відповідь на вказану претензію по е-mаіl позивачем було отримано 10.03.2022 року листа від відповідача, згідно з яким заборгованість за Контрактом відповідач визнає та зобов`язується погасити. Однак відповідач свої грошові зобов`язання перед позивачем не виконав.

Таким чином, станом на дату звернення із позовом (13.03.2023) UAB Straikas має перед позивачем прострочений за Контрактом борг у сумі 58 839,57 євро.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено контракт на купівлю товару, що підтверджується наданими позивачем специфікацією, рахунком-фактурою, міжнародною товарно-транспортною накладною та митною декларацією.

У свою чергу, відповідач здійснив оплату отриманого товару частково після звернення позивача до суду, про що зазначалось позивачем у заявах про зменшення розміру позовних вимог та підтверджується виписками по рахунку. Станом на 25.05.2023 сума боргу складає 8 594,77 Євро (з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог).

Таким чином, відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань щодо оплати отриманого товару у повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. Заборгованість відповідача становить 8594,77 Євро згідно із поданими позивачем заявами про зменшення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 594,77 Євро боргу за контрактом від 09.05.2022 №27/100149 є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України Про судовий збір та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було сплачено 34 193,83 грн судового збору згідно платіжної інструкції № 22512 від 13.03.2023.

З урахуванням поданих позивачем заяв про зменшення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 992,32 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору (у розмірі 29 201,51 грн) підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з UAB Straikas (LT 01201, Литва, м. Вільнюс, вулиця Аукштайчу, 7, код 135453068) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГУАЛАПАК УКРАЇНА (40031, м. Суми, проспект Перемоги (проспект Курський), 147/4; ) заборгованість на підставі контракту від 09.05.2022 № 27/100149 у сумі 8 594,77 Євро, 4992,32 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 17.07.2023 у зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю. (з 03.07.2023 по 14.07.2023).

Суддя О.Ю. Соп`яненко