РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2023Справа № 910/4639/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп"

про стягнення 312 020,00 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" (далі - відповідач) про стягнення 312 020,00 грн., з яких: 191 760,00 грн. - орендна плата, 39 500,00 грн. - вартість неповернутого обладнання, 80 760,00 грн. - неустойка.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідача умов укладеного між сторонами 30.07.2021 року договору оренди № А00121071 в частині повернення у повному обсязі орендованого обладнання, а також своєчасної та повної оплати орендних платежів, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" утворилася заборгованість та виникли підстави для стягнення неустойки у вищевказаному розмірі.

30.03.2023 року через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи документів (доказів надсилання копії позовної заяви на адресу відповідача та документа, що підтверджує оплату судового збору).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

13.04.2023 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача від 13.04.2023 року про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2023 року відкрито провадження у справі № 910/4639/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.05.2023 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача від 01.05.2023 року, в якій останній заперечив проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та просив суд перейти до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.05.2023 року вищенаведену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" від 01.05.2023 року залишено без задоволення.

09.05.2023 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення відповідача від 09.05.2023 року (які за своїм змістом є відзивом на позовну заяву), в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" заперечило проти задоволення вимог позивача. В обґрунтування цих заперечень відповідач посилався на те, що він не отримував від орендодавця рахунків на оплату оренди рамних риштувань, копії яких наявні у матеріалах справи, а позивачем не надано копій актів виконаних робіт (наданих послуг), які підтверджують виконані роботи. У той же час, усі виставлені позивачем рахунки були у повному обсязі оплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп", про що, за твердженням відповідача, свідчать копії долучених ним до матеріалів справи відповідних платіжних документів (поданих разом із заявою від 01.05.2023 року про розгляд справи в порядку загального позовного провадження). Також відповідач звернув увагу на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" не направляло йому вимог про повернення обладнання (яке, на думку відповідача, передавалося на невизначений строк), у той час як вказане у другій частині акту від 21.12.2022 року обладнання було повернуте орендодавцю в місті Бровари за адресою: перехрестя вулиць Спортивна/Фельдмана/Трояндова, ЖК "Трояндовий", на підтвердження чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" надало суду заяву свідка ОСОБА_1 (заступника директора цього товариства). Відповідач також зазначав про відсутність у матеріалах справи доказів прострочення ним повернення спірного обладнання, а також наголосив, що користування річчю не може бути одночасно і правомірним (строковим) і неправомірним (простроченим), з огляду на що орендна плата та неустойка у розмірі подвійної орендної плати не належать до одночасного стягнення.

Інших клопотань чи заяв, зокрема по суті справи, від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (орендодавець) було укладено договір оренди № А00121071 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (далі - обладнання), яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим Договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього Договору. Орендар зобов`язується повернути обладнання на визначених цим Договором умовах.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" вказувало, що оригінал підписаного позивачем Договору та актів передачі обладнання в тимчасове користування надавалися відповідачу в день їх підписання, проте повернуті Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" не були. Водночас на електронну адресу орендодавця надійшли копії означених документів, підписаних орендарем.

Частинами 1 та 2 статті 11, статтями 205, 207 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному Додатку та Акті передачі обладнання в тимчасове користування до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

За умовами пункту 2.1 Договору орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є невід`ємною частиною даного Договору. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі обладнання в оренду та до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди).

Вартість оренди, зазначена у відповідному Додатку, дійсна й не підлягає зміні орендодавцем за умови 100 % передоплати орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в Акті передачі обладнання в тимчасове користування (пункт 2.2 Договору).

У Додатку № 1 від 02.08.2021 року до Договору зазначено, що найменуванням орендованого обладнання є: риштування рамні у складі; 1 компл, вартість оренди обладнання становить 660 гривень за добу, а вартість цього обладнання у зазначеній комплектації складає 378 300,00 грн.

За умовами Акту передачі обладнання у тимчасове користування часом початку оренди є 00:00 год. 02.08.2021 року, а мінімальний строк оренди становить 31 доба. Гарантійний платіж - 20 000,00 грн.

У Додатку № 1 від 03.11.2021 року до Договору зазначено, що найменуванням орендованого обладнання є: риштування рамні у складі; 1 компл, вартість оренди обладнання становить 340 гривень за добу, а вартість цього обладнання у зазначеній комплектації складає 119 600,00 грн.

За умовами Акту передачі обладнання у тимчасове користування часом початку оренди є 00:00 год. 03.11.2021 року, а мінімальний строк оренди становить 30 діб. Гарантійний платіж - 8 000,00 грн.

У Додатку № 1 від 24.11.2021 року до Договору зазначено, що найменуванням орендованого обладнання є: риштування рамні у складі; 1 компл, вартість оренди обладнання становить 400 гривень за добу, а вартість цього обладнання у зазначеній комплектації складає 123 900,00 грн.

За умовами Акту передачі обладнання у тимчасове користування часом початку оренди є 14:28 год. 24.11.2021 року, а мінімальний строк оренди становить 30 діб. Гарантійний платіж - 12 000,00 грн.

У Додатку № 1 від 08.12.2021 року до Договору зазначено, що найменуванням орендованого обладнання є: риштування рамні у складі; 1 компл, вартість оренди обладнання становить 90 гривень за добу, а вартість цього обладнання у зазначеній комплектації складає 24 100,00 грн.

За умовами Акту передачі обладнання у тимчасове користування часом початку оренди є 00:00 год. 08.12.2021 року, а мінімальний строк оренди становить 30 діб. Гарантійний платіж - 2 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3.3 Договору гарантійний платіж означає платіж по забезпеченню виконання орендарем зобов`язань за цим Договором, та сплачується орендодавцеві не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розмір гарантійного платежу зазначається у відповідному Додатку і повертається орендарю на умовах, визначених цим Договором. Гарантійний платіж знаходиться у орендодавця без нарахування будь-яких відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що орендар (відповідач) на підставі виставлених йому позивачем рахунків від 30.07.2021 року № 6178, від 02.11.2021 року № 9415, від 23.11.2023 року № 10291 та від 07.12.2021 року № 10958 згідно з платіжними інструкціями від 04.08.2021 року № 1204 на суму 20 000,00 грн., від 02.11.2021 року № 1365 на суму 80 000,00 грн., від 23.11.2023 року № 1431 на суму 12 000,00 грн. та від 07.12.2021 року № 1496 на суму 2 000,00 грн. сплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" передбачений Договором гарантійний платіж у загальній сумі 42 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" посилалося на те, що орендодавцем були складені та направлені відповідачу акти здачі-приймання робіт (послуг) від 30.06.2022 року № 1740 на суму 10 200,00 грн. (рахунок на оплату від 20.06.2022 року № 2018); від 30.06.2022 року № 1741 на суму 12 000,00 грн. (рахунок на оплату від 20.06.2022 року № 2019); від 30.06.2022 року № 1742 на суму 2 700,00 грн. (рахунок на оплату від 20.06.2022 року № 2020); від 31.07.2022 року № 2105 на суму 10 540,00 грн. (рахунок на оплату від 26.07.2022 року № 2532); від 31.07.2022 року № 2106 на суму 12 400,00 грн. (рахунок на оплату від 26.07.2022 року № 2533); від 31.07.2022 року № 2107 на суму 2 790,00 грн. (рахунок на оплату від 26.07.2022 року № 2534); від 31.08.2022 року № 2577 на суму 20 460,00 грн. (рахунок на оплату від 03.08.2022 року № 2696); від 31.08.2022 року № 2578 на суму 10 540,00 грн. (рахунок на оплату від 03.08.2022 року № 2697); від 31.08.2022 року № 2579 на суму 12 400,00 грн. (рахунок на оплату від 03.08.2022 року № 2698); від 31.08.2022 року № 2580 на суму 2 790,00 грн. (рахунок на оплату від 03.08.2022 року № 2699); від 30.09.2022 року № 2913 на суму 19 800,00 грн. (рахунок на оплату від 30.09.2022 року № 3761); від 30.09.2022 року № 2914 на суму 10 200,00 грн. (рахунок на оплату від 30.09.2022 року № 3762); від 30.09.2022 року № 2915 на суму 12 000,00 грн. (рахунок на оплату від 30.09.2022 року № 3763); від 30.09.2022 року № 2916 на суму 2 700,00 грн. (рахунок на оплату від 30.09.2022 року № 3764); від 31.10.2022 року № 3504 на суму 20 460,00 грн. (рахунок на оплату від 20.10.2022 року № 4056); від 31.10.2022 року № 3505 на суму 10 540,00 грн. (рахунок на оплату від 20.10.2022 року № 4058); від 31.10.2022 року № 3506 на суму 12 400,00 грн. (рахунок на оплату від 20.10.2022 року № 4059); від 31.10.2022 року № 3507 на суму 2 790,00 грн. (рахунок на оплату від 20.10.2022 року № 4060); від 28.12.2022 року № 4204 на суму 4 050,00 грн. (рахунок на оплату від 28.12.2022 року № 5044; штрафна санкція за повернення пошкодженого обладнання).

Загальна вартість оренди за користування обладнанням, зазначена у вказаних актах (у яких містяться відмітки про їх доставку контрагенту - відповідачу), що підлягала сплаті орендарем на користь позивача, складає 191 760,00 грн., з яких: 187 710 грн. - вартість оренди обладнання, 4 050,00 грн. - штрафна санкція за повернення пошкодженого обладнання.

Відповідно до пункту 3.5 Договору сторони щомісячно у строк до 7 календарного дня місяця, наступного за звітним, підписують акти виконаних робіт (наданих послуг).

Акти виконаних робіт направляються через програмний комплекс "M.E.Doc", або поштовим відправленням у разі відсутності у орендаря можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення. Орендар зобов`язаний підписати наданий акт та передати підписаний примірник акту орендодавцю протягом 5-ти днів з моменту його отримання або надати вмотивовану відмову від підписання акту.

У разі неотримання орендарем в поштовому відділенні листа з актами виконаних робіт, днем отримання актів вважається день повернення їх з поштового відділення отримувача на адресу відправника, та/або у разі ненадання орендарем орендодавцю відповідного акту або вмотивованої відмови від підписання акту виконаних послуг у встановлений цим Договором строк, акт виконаних робіт вважається підписаним та погодженим між сторонами, та підлягає оплаті орендарем без заперечень, а орендодавець має право робити бухгалтерський і податковий облік за своїми даними, а також здійснити передбачені законодавством дії по формуванню податкового зобов`язання.

З огляду на направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" відповідачу вищенаведених актів здачі-приймання робіт (послуг) за Договором, в яких зафіксовано надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" послуг оренди риштувань рамних, враховуючи підтверджену матеріалами справи наявність в орендаря можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення програмного комплексу "M.E.Doc" та відсутність заперечень орендаря проти таких обставин, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів надання орендарем позивачу вмотивованої відмови від підписання означених актів та беручи до уваги положення пункту 3.5 Договору, суд дійшов висновку про те, що акти здачі-приймання робіт (послуг) від 30.06.2022 року № 1740 на суму 10 200,00 грн.; від 30.06.2022 року № 1741 на суму 12 000,00 грн.; від 30.06.2022 року № 1742 на суму 2 700,00 грн.; від 31.07.2022 року № 2105 на суму 10 540,00 грн.; від 31.07.2022 року № 2106 на суму 12 400,00 грн.; від 31.07.2022 року № 2107 на суму 2 790,00 грн.; від 31.08.2022 року № 2577 на суму 20 460,00 грн.; від 31.08.2022 року № 2578 на суму 10 540,00 грн.; від 31.08.2022 року № 2579 на суму 12 400,00 грн.; від 31.08.2022 року № 2580 на суму 2 790,00 грн.; від 30.09.2022 року № 2913 на суму 19 800,00 грн.; від 30.09.2022 року № 2914 на суму 10 200,00 грн.; від 30.09.2022 року № 2915 на суму 12 000,00 грн.; від 30.09.2022 року № 2916 на суму 2 700,00 грн.; від 31.10.2022 року № 3504 на суму 20 460,00 грн.; від 31.10.2022 року № 3505 на суму 10 540,00 грн.; від 31.10.2022 року № 3506 на суму 12 400,00 грн. та від 31.10.2022 року № 3507 на суму 2 790,00 грн. вважаються підписаними та погодженими між сторонами, а відтак підлягали оплаті орендарем без заперечень. Суд також звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів письмового повідомлення відповідачем орендодавця (позивача) про відсутність можливості отримувати відповідні акти виконаних робіт через програмний комплекс "M.E.Doc".

За змістом пунктів 3.1, 3.2 Договору орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100 % на підставі відповідного Додатку до Договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розрахунки за цим Договором здійснюються орендарем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до пункту 3.4 цієї угоди у випадку продовження терміну оренди або часу фактичного користування обладнанням, орендар зобов`язаний провести 100 % передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди, при цьому самостійно розрахувавши додаткову вартість оренди та не пізніше останнього дня обумовленого сторонами терміну оренди, або наступного банківського дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди, перерахувати орендну плату на поточний рахунок орендодавця.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Договору початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному Додатку та Акті передачі до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом передачі. Мінімальний строк оренди обладнання зазначається сторонами у відповідному Додатку/Акті передачі до цього Договору.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100 % повернення обладнання в технічно справному й незабрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

У пункті 4.4 Договору сторони погодили, що при намірі орендаря продовжити термін оренди, останній зобов`язаний провести 100 % передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди, якщо сторони не домовились про інше. Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступної оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому, орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання і т.п. на підставі рахунку орендодавця; або відмовитися від прийняття обладнання, про що орендодавець зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або з отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Пунктом 5.6 означеного правочину встановлено, що повернення обладнання здійснюється у зв`язку із закінченням терміну оренди або за письмовою вимогою орендодавця у випадках, передбачених даним Договором. Повернення обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання Акту повернення обладнання з тимчасового користування.

Пунктом 5.7 Договору на орендаря покладено обов`язок повернути обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору та/або в Акті передачі, або зазначений у вимозі орендодавця про повернення обладнання строк, у визначених Договором випадках.

У випадку відмови представника орендаря підписати Акт повернення або не прибуття орендаря для складання Акту, орендодавець має право підписати акт самостійно, зробивши позначку про відмову орендаря від підпису, такий Акт буде мати обов`язкову силу для обох сторін (пункт 5.9 Договору).

Зі змісту позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" вбачається, що внаслідок ненадходження від орендаря на рахунок орендодавця 100 % передоплати за користування обладнанням понад встановлений термін та фактичного непогодження сторонами наступного терміну оренди (який, з урахуванням Актів передачі обладнання у тимчасове користування та фактичних правовідносин сторін, був початково встановлений тривалістю 1 календарний місяць та продовжувався: за Додатком № 1 від 02.08.2021 року та відповідним Актом передачі обладнання у тимчасове користування - з 02.08.2021 року по 02.09.2021 року (31 добу); за Додатком № 1 від 03.11.2021 року та відповідним Актом передачі обладнання у тимчасове користування - з 03.11.2021 року по 03.12.2021 року (30 діб); за Додатком № 1 від 24.11.2021 року та відповідним Актом передачі обладнання у тимчасове користування - з 24.11.2021 року по 24.12.2021 року (30 діб); за Додатком № 1 від 08.12.2021 року та відповідним Актом передачі обладнання у тимчасове користування - з 08.12.2021 року по 07.01.2022 року (30 діб)), а також зважаючи на положення пункту 4.4 Договору, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" виник обов`язок повернути вищенаведене обладнання протягом двох днів з моменту закінчення відповідного терміну оренди.

Водночас, враховуючи неприбуття представника відповідача для складання та підписання відповідних Актів повернення від 03.11.2021 року, 24.11.2021 року та 08.12.2021 року, такі Акти повернення обладнання з тимчасового користування за Договором було складено та підписано Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" самостійно 21.12.2022 року.

Крім того, орендарем було допущено порушення своїх зобов`язань в частині повернення позивачу обладнання з тимчасового користування, а саме: не повернуто у повному обсязі рамні риштування, передані відповідачу в оренду за Актом передачі обладнання у тимчасове користування від 02.08.2021 року, про що Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" складено відповідний акт від 21.12.2022 року.

Означеним Актом, копія якого наявна у матеріалах справи, встановлено, що орендар передав, а орендодавець прийняв з тимчасового користування частину орендованого за Договором майна. У той же час, на дату часткового приймання обладнання з оренди Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" не повернуто частину обладнання загальною вартістю 39 500,00 грн. Слід зазначити, що Акт від 21.12.2022 року містить позначку про відмову орендаря від підпису, а відтак за приписами пункту 5.9 Договору має обов`язкову силу для обох сторін.

Беручи до уваги наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" склало та направило відповідачу акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 20.02.2023 року № 317 на суму 39 500,00 грн. (на оплату штрафної санкції за неповернення обладнання у повному обсязі.

Зважаючи на те, що орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" протягом строку дії Договору неналежним чином виконував взяті на себе грошові зобов`язання за цією угодою, заборгувавши таким чином орендодавцю грошові кошти у розмірі, зокрема, 231 260,00 грн. (до яких включено 191 760,00 грн. заборгованості з орендної плати та 39 500,00 грн. вартості неповернутого відповідачем обладнання), Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" звернулося до суду з означеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором у загальному розмірі 312 020,00 грн., з яких: 191 760,00 грн. - заборгованість з орендних платежів, 39 500,00 грн. - вартість неповернутого відповідачем обладнання, 80 760,00 грн. - неустойка в розмірі подвійної орендної плати (660 грн./добу*2) за користування обладнанням після закінчення терміну оренди, нарахована у період з 21.12.2022 року (день складення позивачем Акту часткового повернення обладнання з тимчасового користування) по 24.03.2023 року (93 доби прострочення).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами Договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 47 Цивільного кодексу України та § 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За приписами частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Заперечення відповідача проти позову, які зводяться до оплати ним усіх виставлених в рамках Договору рахунків орендодавця, не беруться судом до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. У той же час долучені відповідачем до матеріалів справи копії платіжних інструкцій (датованих 04.08.2021 року - 03.01.2023 року) не свідчать про повне чи часткове погашення Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" спірної у даній справі заборгованості з орендної плати з огляду на суми призначення вищенаведених платежів, що не відповідають ні наявним у матеріалах справи рахункам, ні актам здачі-приймання робіт (надання послуг).

При цьому, судом враховано відповідні заперечення відповідача щодо безстроковості користування орендованим майном та взято до уваги положення пункту 4.2.2 Договору, за якими за домовленістю сторін, обладнання за даним Договором може бути передано в оренду на невизначений строк, при цьому в Додатку до цього Договору та/або Акті передачі, сторони зазначають тільки дату початку перебігу строку оренди без зазначення дати закінчення перебігу строку оренди.

Разом із тим, у Додатках № 1 від 02.08.2021 року, від 03.11.2021 року, від 24.11.2021 року та від 08.12.2021 року до Договору сторони погодили не лише дату початку перебігу строку оренди, а й мінімальний строк оренди, після спливу якого (за відсутності наміру орендаря продовжувати такий термін оренди та оплати ним 100 % передоплати за користування обладнанням понад встановлений термін) обладнання згідно з пунктом 4.4 Договору повинне бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди.

У той же час, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження досягнення між сторонами у встановленій формі домовленості про те, що обладнання за даним Договором передається в оренду на невизначений строк.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що загальна сума основного боргу відповідача з орендної плати за Договором, яка на момент вирішення даного спору складає 187 710,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем та не навів обґрунтованих заперечень проти стягнення цієї суми, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за актом від 28.12.2022 року № 4204 на суму 4 050,00 грн., оскільки наведена сума грошових коштів не відноситься до основного боргу за Договором, а фактично є штрафною санкцією за повернення пошкодженого обладнання. Водночас у позовній заяві відсутній відповідний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує означену вимогу, а також відсутні й посилання на докази, що підтверджують вказані обставини.

Судом також враховано, що за умовами пункту 5.6.2 Договору до підписання сторонами Акту повернення обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю.

Відповідно до пункту 5.8 Договору орендар повинен повернути обладнання технічно справним, в такому ж стані, в якому отримав в оренду, з урахуванням його нормального зносу. Крім того, обладнання повинно бути відчищено від будівельного, монтажного, іншого бруду, від забруднення фарбою, мастилами, іншими технічними забруднювачами та сумішами.

Згідно з пунктом 5.9 Договору усі виявлені несправності, некомплектність, підвищене забруднення та інші недоліки обладнання фіксуються в Акті повернення й підписуються уповноваженими представниками сторін, при цьому орендар має право викласти свої коментарі, претензії в зазначеному акті. Наявність записаних і зазначених вище недоліків служить підставою для пред`явлення претензій до орендаря для відшкодування витрат по їх усуненню.

Проте матеріали справи не містять доказів фіксування в Акті повернення будь-яких виявлених позивачем несправностей чи некомплектності повернутого обладнання, у тому числі на суму 4 050,00 грн.

Враховуючи наведене, у задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" заборгованості у розмірі 4 050,00 грн. слід відмовити.

Як було зазначено вище, враховуючи відмову відповідача підписати Акти повернення обладнання з тимчасового користування, такі Акти повернення обладнання з тимчасового користування за Договором були складені та підписані Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" самостійно 21.12.2022 року в порядку пункту 5.9 Договору.

Посилаючись на те, що орендарем не повернуто у повному обсязі рамні риштування, передані йому в оренду за Актом передачі обладнання у тимчасове користування від 02.08.2021 року, позивач вказував, що 21.12.2022 року він склав відповідний акт про повернення обладнання в односторонньому порядку. Означеним Актом встановлено, що орендар передав, а орендодавець прийняв з тимчасового користування частину орендованого за Договором майна. У той же час, на дату часткового приймання обладнання з оренди Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" не повернуто частину обладнання загальною вартістю 39 500,00 грн. Враховуючи наведене, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення суму вартості неповернутого відповідачем обладнання у розмірі 39 500,00 грн.

За умовами пункту 4.4 Договору у випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому, орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання і т.п. на підставі рахунку орендодавця; або відмовитися від прийняття обладнання, про що орендодавець зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або з отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження письмового сповіщення позивачем орендаря про відмову від прийняття обладнання на суму 39 500,00 грн., що в даному випадку виключає виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" обов`язку відшкодувати орендодавцеві вартість такого обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або з отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що орендодавець має право відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити орендаря, у тому числі в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти, не беруться судом до уваги, оскільки такі форми повідомлення орендаря про відмову від прийняття обладнання укладеним між сторонами Договором не передбачені.

Разом із тим, суд критично сприймає доводи відповідача щодо повернення ним орендодавцю в місті Бровари за адресою: перехрестя вулиць Спортивна/Фельдмана/Трояндова, ЖК "Трояндовий" вищевказаного обладнання на суму 39 500,00 грн., на підтвердження чого відповідач надано суду заяву свідка ОСОБА_1 (заступника директора товариства).

Так, відповідно до частин 1, 3, 4 статті 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Згідно з приписами частин 2-4 статті 88 Господарського процесуального кодексу України у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Суд критично оцінює надану відповідачем заяву свідка та викладені у ній пояснення свідка ОСОБА_1 , з огляду на те, що показання свідків є допустимими доказами лише в тому разі, коли надані ними відомості про обставини відповідно до законодавства мають бути підтверджені саме таким способом та не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доводи відповідача про те, що факт повернення позивачу обладнання на суму 39 500,00 грн. підтверджується заявою свідка є безпідставним, оскільки обставини здійснення господарської операції можуть бути встановлені лише на підставі письмових доказів, якими є первинні бухгалтерські документи або інші документи, які переконливо підтверджують реальний рух активів та свідчать про фактичні обставини здійснення відповідної господарської операції.

Аналогічна за змістом правова позиція містяться у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 року в справі № 916/922/19, від 25.06.2020 року в справі № 924/233/18.

Відповідно до визначень термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 вищевказаного Закону метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Отже, за загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Таким чином, коли законом чітко визначено умови виникнення тих чи інших прав або обов`язків, пояснення свідків не є тими доказами, які можуть бути покладені в основу рішення.

Разом із тим, за умовами пункту 5.6 Договору повернення обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання Акту повернення обладнання з тимчасового користування.

У даному випадку, відповідачем не надано до суду первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту повернення обладнання та отримання його позивачем, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити реальність здійснених господарських операцій, на які посилається відповідач.

Суд також звертає увагу на те, що у поданій відповідачем заяві свідка взагалі відсутня інформація про дату ймовірного повернення спірного обладнання позивачу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено факту повернення позивачу обладнання на суму 39 500,00 грн.

Проте, у будь-якому разі, наведені обставини не доводять наявності правових підстав для примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" вартості вищенаведеного обладнання, з огляду на недотримання позивачем положень Договору, які регулюють порядок дій орендодавця у випадку не повернення обладнання орендарем після закінчення строку оренди та наявності у орендодавця волевиявлення на відмову від прийняття обладнання з подальшим отриманням відшкодування його вартості.

За таких обставин, у задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" про стягнення з відповідача вартості неповернутого обладнання у розмірі 39 500,00 грн. слід відмовити.

Одночасно з наведеними вимогами Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна", посилаючись на закінчення строку оренди та несвоєчасне повернення обладнання, передане відповідачу за актом від 02.08.2021 року, просило суд стягнути з орендаря 80 760,00 грн. неустойки в розмірі подвійної орендної плати (660,00 грн./добу*2) за користування обладнанням після закінчення терміну оренди, нарахованої у період з 21.12.2022 року по 24.03.2023 року (що складає різницю між нарахованою неустойкою в розмірі 122 760,00 грн. та оплаченим відповідачем раніше гарантійним платежем на суму 42 000,00 грн.).

З огляду на викладене, суд зазначає, що Договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії Договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами Договору.

Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - повернути наймодавцеві річ.

Суд звертає увагу на те, що після спливу строку оренди за Договором невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 Цивільного кодексу України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 року в справі № 910/11131/19.

За змістом наявних у матеріалах справи документів відповідач після закінчення строку оренди обладнання, переданого йому за актом від 02.08.2021 року на підставі Договору, не повернув орендоване обладнання.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті передачі обладнання в тимчасове користування або Додатку до Договору, орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частина 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

За висновком суду, неповернення орендованого обладнання за Договором після закінчення строку оренди відбулося виключно з вини самого орендаря, який не повернув і за наявними у матеріалах справи доказами не намагався повернути об`єкт оренди у визначений Договором строк. Докази, які спростовують означений висновок, у матеріалах справи відсутні.

Отже неповернення майна з орендного користування у визначений Договором строк є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Оскільки розмір нарахованої позивачем штрафної санкції відповідає вищезазначеним приписам законодавства та положенням Договору, тоді як матеріалами справи не підтверджується нарахування позивачем заявлених до стягнення сум орендної плати та неустойки у розмірі подвійної плати за один і той же період, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" неустойки у розмірі 80 760,00 грн., що становить подвійний розмір орендної плати (660,00 грн./добу*2) за користування обладнанням після закінчення терміну оренди протягом 93 днів, нарахованої у період з 21.12.2022 року (дата складення позивачем Акту часткового повернення обладнання з тимчасового користування, переданого в оренду за актом від 02.08.2021 року) по 24.03.2023 року (вказана позивачем кінцева дата періоду розрахунку).

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження повної та вчасної сплати орендних платежів за Договором та вчасного повернення усього орендованого обладнання.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові обов`язки за Договором, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням наведеного.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Білдінг Груп" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2 Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (04073, місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 18, офіс 7-Б; ) 187 710 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот десять) грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати, 80 760 (вісімдесят тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп. неустойки, а також 4 027 (чотири тисячі двадцять сім) грн. 05 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10.07.2023 року.

Суддя В.С. Ломака