ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2284/22

за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області (08131, Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 67; )

в інтересах держави в особі Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (08140, Київська обл., Бучанський р-н, с. Білогородка, вул. Володимирська, 33; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр бізнесу «Поділля» (08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петрівське(П), вул. Красний Пахар, буд. 2-Б; )

про розірвання договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, повернення земельної ділянки

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ворка Л.О.

За участю представників сторін:

прокурор Стовбчатий А.Ю.;

від Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області: Журавльов П.В.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області звернувся Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 07.11.2022 № 55-4535вих22 до ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» про розірвання договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначає, що під час вивчення підстав для представництва інтересів держави в суді в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено, що між Петропавлівською сільською радою (правонаступником якої є Білогородська сільська рада) та Відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 16.07.2008, зареєстрований в реєстрі за № 68 від 06.10.2008.

Проте Відповідач не виконує умови договору оренди щодо своєчасного і повного внесення орендної плати; за орендарем обліковується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 415686,77 грн.

Таким чином, з позиції Прокурора, у зв`язку з систематичною несплатою орендарем орендної плати, вказаний вище договір оренди підлягає розірванню, а орендована земельна ділянка підлягає поверненню орендодавцю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху; встановлено Прокурору строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення виявлених недоліків позовної заяви, шляхом надання Господарському суду Київської області доказів доплати судового збору в сумі 2692,00 грн.

23.11.2022 до суду надійшло клопотання Прокурора від 21.11.2022 № 55-4759вих-22 (вх. № 16951/22) про залучення до матеріалів справи доказів усунення недоліків позовної заяви, зокрема надано платіжне доручення № 2273 від 18.11.2022 про доплату суми судового збору в розмірі 2692,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.01.2023; встановлено сторонам процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

В судовому засіданні 17.01.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження і відкладення підготовчого засідання на 14.02.2023.

13.02.2023 до суду надійшла заява Відповідача (за підписом керівника Халілова Муршуд Ханбаба Огли) від 13.02.2023 б/№ (вх. № 2770/23) про відкладення розгляду справи.

14.02.2023 судове засідання не відбулось з підстав оголошення у м. Києві сигналу «Повітряна тривога», у зв`язку з чим ухвалою суду від 14.02.2023 повідомлено учасників у справі про призначення підготовчого засідання на 14.03.2023.

14.03.2023 до суду надійшла заява Відповідача (за підписом представника - адвоката Кудінова І.А.) від 13.02.2023 б/№ (вх. № 2770/23) про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи.

14.03.2023 судове засідання не відбулось з підстав оголошення у м. Києві сигналу «Повітряна тривога», у зв`язку з чим ухвалою суду від 14.03.2023 повідомлено учасників у справі про призначення підготовчого засідання на 04.04.2023.

В судовому засіданні 04.04.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 09.05.2023.

В судовому засіданні 09.05.2023 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження і призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 30.05.2023.

30.05.2023 в судове засідання з`явились Прокурор і представник Позивача. Відповідач в судове засідання представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Щодо повідомлення Відповідача про розгляд даної справи суд зазначає наступне.

Поштова кореспонденція суду, яка направлялась на юридичну адресу Відповідача, повернулась до суду без вручення адресату з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання»; ухвала суду від 14.03.2023 була вручена за юридичною адресою Відповідача 17.03.2023.

Водночас, інтереси Відповідача у даній справі представляє адвокат Кудінов І.А. згідно ордеру від 06.03.2023; даним представником подавались до суду заяви про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи; представник ознайомився з матеріалами справи 10.03.2023, що підтверджується відміткою на заяві.

У зв`язку з цим процесуальні документи суду додатково направлялись на адресу представника Відповідача адвоката Кудінова І.А.; ухвала суду від 04.04.2023 вручена представнику Відповідача 10.04.2023; ухвала суду від 09.05.2023 вручена представнику Відповідача 15.05.2023.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи судом не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

Прокурор та представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили суд задовольнити позов повністю.

В позовній заяві Прокурор просить суд:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 16.07.2008, укладений між Петрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, правонаступником якої є Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, та ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19925053 від 11.03.2015;

- зобов`язати ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» повернути земельну ділянку площею 0,5 га з кадастровим номером :01:027:0021 у користування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому орендар одержав її в оренду.

Узагальнені доводи Прокурора по суті спору є наступними.

16.07.2008 між Петропавлівською сільською радою (правонаступником якої є Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області) та ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» було укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за № 68 від 06.10.2008, відповідно до умов якого Відповідачу було передано в оренду земельну ділянку площею 0,5 га для будівництва, обслуговування та експлуатації авто комплексу сервісного обслуговування, придорожнього сервісу та кафе, яке знаходиться в селі Петрівське; строк дії договору 15 років; розмір річної орендної плати 20460,80 грн; плата вноситься в сумі 1705,07 грн на місяць.

Проте, орендар не виконує зобов`язання щодо сплати орендної плати, що підтверджується відомостями, наданими ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2113/5/10-36-13-09; за Відповідачем обліковується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 415686,77 грн, який виник станом на 30.04.2018; остання плата Відповідачем була здійснена 08.07.2019 в сумі 3000 грн.

ГУ ДПС у Київській області зверталась до суду з позовом про стягнення податкового боргу; рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі № 810/3416/18 позов задоволено повністю; загальна сума заборгованості з орендної плати склала 238899,14 грн.

Відтак, посилаючись на норми ст. 651 ЦК України, ст. 96, 141 Земельного кодексу України, ст. 21, 24, 31, 34 Закону України «Про оренду землі», у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати Прокурор вважає наявними підстави для розірвання договору в судовому порядку, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо державної реєстрації права оренди та зобов`язання Відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався правом подачі відзиву на позов.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 30.05.2023, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи Прокурора та представника Позивача, дослідивши подані докази, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Щодо підстав для представництва інтересів держави в суді Прокурором та процесуальної дієздатності Прокурора у даній справі.

Приписами ч. 3 ст. 4, ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України унормовано, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Вищевказаним рішенням Конституційного Суду України передбачено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З системного аналізу вказаних вище норм слідує, що на відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи, передбачені ст. 53 ГПК України, повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені статтею 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Так, відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм, зокрема шляхом надання повідомлення прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Спірна земельна ділянка була передана Відповідачу в оренду Петрівською сільською радою.

Відповідно до п. 7 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» № 984-УІІІ від 04.02.2016 село Петрівське Києво-Святошинського району перейменовано на село Святопетрівське.

Рішенням Петрівської сільської ради № 264 від 08.04.2016 змінено назву органу місцевого самоврядування з Петрівської сільської ради на Святопетрівську сільську раду.

В подальшому, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» був доповнений пунктом 7-1 (до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Київської області, відповідно до якого Святопетрівська сільська територіальна громада (як старостинський округ) увійшла до складу Білогородської сільської територіальної громади.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворений Бучанський район Київської області з адміністративним центром у м. Буча, до складу якого увійшла, у т.ч., Білогородська сільська територіальна громада.

Згідно п.п. 4) п. 6.1. розділу V «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Отже Білогородська сільська територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої Святопетрівської сільської територіальної громади.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України (ЗК України), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, на даний час органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області.

Водночас, Відповідач, систематично порушуючи договір оренди створює перешкоди по утворенню та використанню фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень державного самоврядування, створює перешкоди селищній раді для реалізації програм соціально-економічного розвитку селища, оскільки плата за землю є основним джерелом доходу місцевого бюджету, перешкоджає іншим мешканцям територіальної громади реалізувати своє право на вільне володіння майном територіальної громади, чим в свою чергу суттєво порушуються інтереси держави.

19.01.2022 Києво-Святошинська окружна прокуратура в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернулась з листом № 55-316вих-22 до Білогородської сільської ради, в якому викладені виявлені прокуратурою порушення щодо вжитих останнім заходів спрямованих на захист інтересів держави у наведених правовідносинах (пред`явлення позову тощо, або повідомлення про неможливість звернення до суду з вказаних питань із належним обґрунтуванням відповідних причин).

Листом від 18.02.2022 № 328/02-26 Білогородська сільська рада повідомила прокуратуру про те, що для вирішення питання щодо сплати заборгованості по договору оренди земельної ділянки 07.09.2021 на адресу Відповідача скеровано претензію, відповідь на яку не отримано; позовна заява про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди до суду не подавалась у зв`язку з обмеженою можливістю бюджету сільської ради щодо сплати судового збору.

Сам факт не звернення до суду Білогородською сільською радою з позовом в інтересах держави, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний уповноважений державою орган неналежно виконує свої повноваження щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні земельним фондом, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави в особі Білогородської сільської ради та для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 (справа № 806/1000/17), від 10.05.2018 (справа № 910/18283/17), від 17.10.2018 (справа № 910/11919/17) не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересах за захистом до суду не звертається.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що Прокурор належним чином обґрунтував наявність порушення інтересів держави та необхідність представництва таких інтересів у суді прокуратурою в інтересах держави в особі Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, з урахуванням конкретних, встановлених в даній справі, обставин.

По суті позовних вимог судом встановлено наступне.

16.07.2008 між Петрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (орендодавець) та ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» (орендар, Відповідач у справі) укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за № 68 від 06.10.2008 (надалі: «Договір оренди»), відповідно до умов якого (п. 1, 2) орендодавець на підставі рішення № 84 Петрівської сільської ради ХІІІ сесії У скликання від 22.02.2008 передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,5000 га, для будівництва, обслуговування та експлуатації авто комплексу сервісного обслуговування, придорожнього сервісу та кафе, яка знаходиться в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер :01:027:0021.

Згідно п. 3 Договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 682026,60 грн.

Пунктом 5 Договору оренди визначено, що Договір укладається на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов цього договору, має переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів повідомити письмово орендодавця про намір щодо продовження дії договору на новий термін.

13.07.2018 між Святопетрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» укладено Договір № 1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 16.07.2008, відповідно до п. 1 якого погоджено, що на підставі рішення № 1442 VII скликання ХХХVIIІ сесії Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 13.07.2018 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 16.07.2008, укладеного між ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» та Петрівською (на даний час Святопетрівською) сільською радою Києво-Святошинського району Київської області», сторони домовились викласти пункт 5 Договору оренди земельної ділянки у наступній редакції:

« 5. Цей договір укладено строком на 15 років, починаючи з дати його реєстрації.» Далі за текстом.

Відповідно до п. 6-8 Договору оренди, орендна плата за використання земельної ділянки з урахуванням земельного податку вноситься орендарем один раз на місяць не пізніше 15 числа шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Петрівської сільської ради.

Сума орендної плати становить у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 20460,80 грн. Плата вноситься у сумі 1705,07 грн на місяць.

Обчислення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Пунктом 18 Договору оренди визначено, що орендована земельна ділянка вважається переданою в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі земельної ділянки у строк 10 днів після державної реєстрації цього договору.

Відповідно до п. 20 Договору оренди, після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно п. 28 Договору оренди, до прав орендодавця віднесено вимагати від орендаря своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п. 38 Договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке історично перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 41 Договору оренди передбачено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами, та державної реєстрації згідно чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що орендар не виконує умови Договору оренди щодо сплати орендної плати, що підтверджується відомостями, наданими ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2113/5/10-36-13-09. Зокрема, за ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» обліковується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 415686,77 грн, який виник станом на 30.04.2018; остання плата Відповідачем була здійснена 08.07.2019 в сумі 3000 грн.

З метою стягнення наявної заборгованості ГУ ДПС у Київській області здійснені заходи щодо погашення податкового боргу по ТОВ «Центр бізнесу «Поділля», а саме: сформовано та направлено податкову вимогу боржнику; сформовано та направлено боржнику рішення про опис майна у податкову заставу; зареєстровано податкову заставу в державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Крім того, ГУ ДПС у Київській області зверталась до суду з позовом про стягнення податкового боргу; рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі № 810/3416/18 позов задоволено повністю; загальна сума заборгованості з орендної плати склала 238899,14 грн.

Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області зверталась до ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» з претензією від 07.09.2021 № 1509/02-26 про сплату заборгованості за Договором оренди, проте вказана претензія залишена без реагування.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, а Відповідачем не спростовано, що ТОВ «Центр бізнесу «Поділля» порушено умови Договору оренди, а саме допущено систематичну несплату орендної плати за землю, що підтверджується інформацією Білогородської сільської ради від 18.02.2022 № 328/02-26, ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2113/5/10-36-13-09, а також рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі № 810/3416/18.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотні умови договору оренди землі визначені в ст. 15, 21-23 Закону України «Про оренду землі», до яких віднесено орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Пунктом в) частини 1 статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Пунктом д) частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, у зв`язку з систематичним порушенням Відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати, суд вважає доведеними підстави для розірвання Договору оренди відповідно до положень ст. 21, 24, 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 96, 141 ЗК України, п. 1, 2 ст. 651 ЦК України та п. 38 Договору оренди.

Відтак позовна вимога про розірвання Договору оренди підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача повернути орендодавцю майно, отримане за Договором оренди, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Частинами 2, 3 статті 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судом вище встановлено, що на даний час правонаступником орендодавця Петрівської (Святопетрівської) сільської ради Києво-Святошинського району Київської області є Позивач - Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області.

Враховуючи викладене вище, у зв`язку з наявністю підстав для розірвання Договору оренди, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про зобов`язання Відповідача повернути на користь орендодавця, а саме Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області спірної земельної ділянки, зокрема на підставі ст. 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 653 ЦК України та п. 20 Договору оренди.

Щодо позовної вимоги про скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суд зазначає наступне.

За змістом ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином рішення про державну реєстрація права оренди відповідної земельної ділянки за Відповідачем, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19925053 від 11.03.2015, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи все викладене вище суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Судовий збір, сплачений Прокурором за подачу позову, відповідно до ст. 129 покладається судом на Відповідача, отже стягненню з Відповідача на користь Київської обласної прокуратури підлягає судовий збір у сумі 15192,40 грн.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 16.07.2008, укладений між Петрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, правонаступником якої є Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр бізнесу «Поділля» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19925053 від 11.03.2015.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр бізнесу «Поділля» (08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петрівське(П), вул. Красний Пахар, буд. 2-Б; ) повернути земельну ділянку площею 0,5 га з кадастровим номером :01:027:0021 у користування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (08140, Київська обл., Бучанський р-н, с. Білогородка, вул. Володимирська, 33; ) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому орендар одержав її в оренду.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр бізнесу «Поділля» (08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петрівське(П), вул. Красний Пахар, буд. 2-Б; ) на користь Київської обласної прокуратури (м. Київ, бульв. Лесі Українки, 27/2) судовий збір у сумі 15192 (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто дві) грн 40 коп. за наступними реквізитами: отримувач: Київська обласна прокуратура; ; банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ; МФО 820172; рахунок отримувача: UA0015641.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 19.07.2023.

Суддя С.Ю. Наріжний