УХВАЛА

м. Київ

04.07.2023Справа № 910/3210/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінсолар"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 11 193 336,61 грн

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 позов задоволено частково.

До Господарського суду міста Києва 27 червня 2023 року від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про відстрочення виконання рішення у справі № 910/3210/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 розгляд заяви про відстрочення виконання рішення призначено на 04.07.2023.

Позивачем 03.07.2023 подано заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення.

У судове засідання 04.07.2023 з розгляду заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення з`явились представники сторін та надали пояснення.

Дослідивши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення та долучені до неї докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши надані суду докази, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Частиною першою статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання судового рішення повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Питання щодо надання відстрочення виконання судового рішення повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник посилається на невиконання спеціальних обов`язків покладених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та законодавством на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", змістом яких є виконання грошового зобов`язання з оплати виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом Державному підприємству "Гарантований покупець".

Суд погоджується з доводами позивача про те, що договір № 9865/02 від 21.08.2013 укладений сторонами є двостороннім, в якому не передбачено можливість невиконання зобов`язання, в тому числі уникнення відповідальності у зв`язку з невиконанням зобов`язання третіх осіб перед відповідачем.

Саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталось не з його вини, не приймається судом до уваги, оскільки неналежне виконання грошових зобов`язань контрагентом відповідача не є підставою для звільнення його від виконання своїх договірних зобов`язань.

Суд зазначає, що фактично всі покладені в основу даної заяви твердження відповідача щодо ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та щодо інших обставин, по суті, зводяться до відсутності відповідного фінансування.

У той же час згідно з частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 Господарського клдексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина друга статті 617 Цивільного кодексу України та частина друга статті 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

За таких обставин, факт відсутності фінансування та ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", у будь-якому випадку не можуть бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Крім того заявником не надано доказів того, що протягом одного року з моменту ухвалення рішення у даній справі відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду.

Отже, відповідачем не надано жодних належних доказів, у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження викладених у заяві про відстрочення виконання рішення суду обставин.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про розстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі № 910/3210/23 відмовити повністю.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 10.07.2023

Суддя Т.Ю.Кирилюк