РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2023Справа № 910/7084/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА»

до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ»

про стягнення 43 510, 16 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» про стягнення 43 510, 16 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» було укладеного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів ОЦВ-СП-ЗД-21-32-69300/1 від 29.03.2022, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування. Оскільки автомобіль, з вини водія якого було спричинено дорожньо-транспортну пригоду, був забезпечений також і полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202279669 (ТдВ «СГ «Оберіг»), позивач відповідно до Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 26.02.2020 № 464/2020, звернувся до ТдВ «СГ «Оберіг» про виплату 43 510,16 грн страхового відшкодування. Однак ТдВ «СГ «Оберіг» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди у розмірі 43 510,16 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 10.05.2023 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/7084/23, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

22.05.2023 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла відповідь на запит суду.

14.06.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позову.

14.06.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

20.06.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено.

04.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.12.2021 відбулася ДТП, у результаті якої пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який застрахований у ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» відповідно полісу № АТ/0992345 та ТдВ «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ» відповідно полісу № 202279669.

Позивач зазначає, що до нього із заявою звернувся страхувальник щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку із настання страхового випадку 16.12.2021.

Позивачем на підставі страхового акту №ОЦВ-СП-ЗД-21-32-69300/1 від 29.03.2022 сплачено страхове відшкодування у розмірі 87 020,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №14122 від 29.03.2022.

Позивач посилаючись на Рішення Президії МТСБУ протокол №464/2020 від 26.02.2020, відповідно до якого при настанні події, що має ознаки страхового випадку за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів має право на страхове відшкодування від іншого страховика, вважає, що HACK «ОРАНТА» набула право на відшкодування 50% від сплаченого страхового відшкодування з відповідача, тобто у розмірі 43 510,16 грн (87 020,32 грн - 50% - 0 грн (франшиза).

Відповідач у добровільному порядку виплату страхового відшкодування не здійснив, у зв`язку з чим позивач заявив позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 43510,16 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначив про наступне:

- відповідно до ремонтної калькуляції від 01.02.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 без врахування зносу склала 193 528,26 грн, згідно зведеної таблиці попереднього розрахунку матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахування зносу склала 80 898,18 грн;

- страховим актом позивача № ОЦВ-СП-ЗД-21-32-69300/1 від 29.03.2022 встановлено розмір страхового відшкодування у розмірі 87 020,32 грн;

- твердження відповідача, що ОСОБА_1 не є суб`єктом оціночної діяльності не відповідає дійсності та спростовується кваліфікаційним свідоцтвом Фонду державного майна №1108/20 від 21.12.2020 в частині його повноважень як оцінювача.

- відповідно до відповіді Моторно (транспортного) страхового бюро України на скаргу щодо відмови відповідача, невиконання обов`язків передбачених п. 3.2 ст. З Порядку, не може бути підставою для відмови у компенсації страхового відшкодування, оскільки рішення (вмотивоване рішення) про відмову у здійсненні страхового відшкодування приймається страховиком виключно у разі не визнання вимог заявника та з підстав, визначених ст. 32 та/або 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - п.36.2 ст. 36 Закону, при цьому обов`язок по обґрунтуванню прийнятого рішення Законом покладеного на страховика. Факт недотримання ПАТ НАСК «ОРАНТА» процедури врегулювання, передбаченої Порядком, унеможливлює застосування заходів впливу МТСБУ за порушення Порядку, однак не звільняє ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» від обов`язку прийняти щодо виплати страхового відшкодування згідно із законом.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що з боку позивача було порушено положення Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Порядок).

У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач, в порушення пп. «в» п. 3.2. ст. 3 Порядку, не повідомив відповідача у строк, встановлений Порядком (не пізніше ніж за три робочі днів до дати її проведення) та в порушення вимог абз. 3 п. 5.1. ст. 5 Порядку, до заяви на виплату страхового відшкодування та до позовної заяви не долучив звіт про оцінку або висновок автотоварознавчого дослідження.

Також відповідач заперечив проти Зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку від 07.02.2022, складеної ОСОБА_1 , в якості належного доказу щодо підтвердження вартості матеріального збитку, оскільки ремонтна калькуляція була складена невідомою особою, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 володіє спеціальними знаннями та має відповідну кваліфікацію; матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 проводив особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, відповідачем заявлено про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Як вбачається із матеріалів справи, 16.12.2021 в м. Біла Церква відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно із постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2022 у справі №357/591/22, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Вказаною вище постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2022 у справі №357/591/22 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (позивач) відповідно полісу № АТ/0992345 та у ТдВ «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ» (відповідач) відповідно полісу № 202279669.

Листом від 22.12.2021 №09-02-20 позивач повідомив відповідача про отримання повідомлення про ДТП 16.12.2021, за участю транспортних засобів: «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повідомлено про процес врегулювання зазначеної події та просив відповідача надати інформацію про виплату страхового відшкодування.

Відповідач надав позивачу відповідь на лист від 22.12.2021 №09-02-20, в якому просив забезпечити участь ТдВ «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ» в розслідуванні страхового випадку, повідомити про огляду пошкодженого майна.

Позивачем затверджено страховий акт №ОЦВ-СП-ЗД-21-32-69300/1 від 29.03.2022, згідно із яким у зв`язку із настанням 16.12.2021 страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату страхового відшкодування на користь страхувальника транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в загальній сумі 87 020,32 грн.

На підставі страхового акта №ОЦВ-СП-ЗД-21-32-69300/1 від 29.03.2022 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 87 020,32 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №14122 від 29.03.2022.

На підставі Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 26.02.2020 № 464/2020 (надалі - Порядок) позивач звернувся до відповідача з листом №3390-05-11/б/н від 30.06.2022, в якому просив сплатити 50 % суми страхового відшкодування в розмірі 43 510,16 грн.

У відповідь на лист позивача №3390-05-11/б/н від 30.06.2022, відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та порушення ПАТ «HACK «ОРАНТА» вимог п.п. «в» п.3.2 ст. 3 Порядку щодо повідомлення ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування не пізніше ніж за три робочі дні до дати її проведення.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України зі скаргою на дії страховика вих.№ 3390-5-27 від 09.02.2023.

28.02.2023 Моторне (транспортне) страхове бюро України надало відповідь на скаргу, в якій пропонувало ТдВ «СГ «ОБЕРІГ» виконати зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202279669 та переглянути попередню пропозицію, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування.

Оскільки відповідач у добровільному порядку страхового відшкодування не здійснив, позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування шкоди у розмірі 43 510,16 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 87 020,32 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №14122 від 29.03.2022.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16.12.2021.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 16.12.2021 транспортний засіб «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0992345 та у ТдВ «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ» (відповідач) відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202279669.

Таким чином, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяло два поліси страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме:

Поліс № АТ/0992345 ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА»;

Поліс № ЕР/202279669 ТдВ «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ».

Стаття 989 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок страхувальника при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Частиною 1 статті 989 Цивільного кодексу України визначено, що якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Оскільки недійсність таких правочинів визначена безпосередньо у правовій нормі, вони вважаються недійсними з моменту їх укладення, незалежно від пред`явлення позову та рішення суду. Отже, у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані із його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватись за домовленістю сторін (стаття 216 Цивільного кодексу України).

Статтею 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих самих ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" також врегульовано діяльність Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке згідно з пунктом 39.1 статті 39 Закону є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 51.11 статті 51 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" норми Статуту МТСБУ та рішення органів управління МТСБУ, прийняті в межах їхніх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма членами МТСБУ та можуть містити додаткові вимоги до страховиків.

Так, Протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.02.2020 року № 464/2020 з метою врегулювання відносин між страховиками-членами МТСБУ з питання забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були чинними на момент дорожньо-транспортної пригоди, був затверджений Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Порядок).

Згідно з зазначеним Порядком при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 989 Цивільного кодексу України та пунктом 17.3 статті Закону.

Відповідно до п. 3.1 Порядку при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - член МТСБУ, який отримав заяву про страхове відшкодування зобов`язаний (не залежно від наявності інших внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу, та черговості їх укладення) здійснити визначені Законом заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно з п. 4.1 Порядку відповідальним за прийняття рішення за заявою про страхове відшкодування, визначення розміру та виплати страхового відшкодування є страховик, який отримав зазначену заяву. Якщо усі страховики, які уклали по відношенню до одного забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування у письмовій формі не узгодили з заявником проведення виплат страхового відшкодування кожним із страховиків, то виплату здійснює той страховик, який перший зареєстрував повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

За умовами п. 5.2 Порядку розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші Внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу визначається з огляду на положення статті 540 Цивільного кодексу України (виконання зобов`язання, в якому беруть участь кілька боржників, визначається у рівній частці) у залежності від розміру шкоди (і франшизи).

Відповідно до ст. 540 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно пункту 3.2 статті 3 Порядку страховик, який отримав інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку за декількома внутрішніми договорами страхування, для забезпечення участі усіх страховиків за такими договорами страхування повинен:

а) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок, повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованої бази даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку;

б) забезпечити можливість іншим страховикам, які також застрахували той самий об`єкт, приймати участь в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна);

в) повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованій базі даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку, про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування не пізніше ніж за три робочі днів до дати її проведення.

До позовної заяви позивачем доданий лист від 22.12.2021 №09-02-20 про повідомлення відповідача щодо ДТП 16.12.2021, за участю транспортних засобів: «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та про початок процесу врегулювання зазначеної події.

Відповідно до п.5.1 Порядку страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не перевищує сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку Внутрішніми договорами страхування, визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону 1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування.

Для реалізації зазначеного у цьому пункті права страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, має подати заяви про страхове відшкодування до решти зазначених страховиків.

Заява про страхове відшкодування та додатки до неї мають відповідати вимогам, передбачених статтею 35 Закону 1961. До зазначеної заяви мають також додаватися докази настання страхового випадку, документи на підставі яких визначеного розмір шкоди і факт проведення страхового відшкодування заявником. У разі якщо заявник не погодив з усіма іншими страховиками розмір шкоди, то до заяви про страхове відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, обов`язково долучається звіт про оцінку або висновок автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до п. 5.3 Порядку, страховик за внутрішнім договором страхування якого настала подія, що має ознаки страхового випадку, але проведення виплати страхового відшкодування здійснено згідно з цим Порядком іншим страховиком і розмір шкоди не перевищує загального розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на момент настання страхового випадку Внутрішніми договорами страхування, зобов`язаний здійснити страхове відшкодування такому іншому страховику протягом 15 днів з дати отримання заяви про виплату страхового відшкодування та у розмірі, визначеному відповідно до пункту 5.2 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не дотримано процедури врегулювання, передбаченої Порядком, а саме пп. «в» п. 3.2. ст. 3 Порядку щодо повідомлення відповідача про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування.

Суд відзначає, що невиконання обов`язків передбачених п.3.2 Порядку не може бути підставою для відмови у компенсації страхового відшкодування, а тому заперечення відповідача в цій частині суд відхиляє.

Таким чином, у зв`язку із настанням страхового випадку у позивача та відповідача виник обов`язок відшкодувати потерпілій особі витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ремонтної калькуляцій № НОМЕР_2 від 01.02.2022 та зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку від 07.02.2022, позивачем вирішено виплатити на користь потерпілої особи - ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 80 898,18 грн.

На підставі страхового акта №ОЦВ-СП-ЗД-21-32-69300/1 від 29.03.2022 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 87 020,32 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №14122 від 29.03.2022.

Отже, сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача складає 43 510,16 грн (87 020,32 грн/2 - 0,00 грн (франшиза)).

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині розміру матеріального збитку, оскільки наявною в матеріалах справи ремонтною калькуляцією № КА9731ЕР від 01.02.2022 підтверджується розмір матеріального збитку та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє повністю позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» про стягнення 43 510, 16 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА група «ОБЕРІГ» (03040, місто Київ, вулиця ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 14; ідентифікаційний номер 39433769) на користь Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) страхове відшкодування у сумі 43 510,16 грн та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 14.07.2023.

Суддя О.В. Гулевець