РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/429/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за первісним позовом:

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром",

вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; e-mail: ;

предмет спору: про стягнення 151043,20 грн

за зустрічним позовом:

Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром",

вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; e-mail: ;

до відповідача: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

предмет спору: про визнання недійсними пунктів 3.3. та 3.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 року та п.1 додатку №2 до цього договору

за участю повноважних представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не прибув;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Олексієнко О.П. -керівник.

У судовому засіданні 10.07.2023, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

22.03.2023, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради подало позов до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення 151043,20 грн, з яких: 106719,23 грн заборгованості з орендної плати за період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року, що виникла на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 (далі - Договір); 38311,71 грн інфляційних нарахувань за період з грудня 2020 року по лютий 2023 року та 6012,26 грн процентів річних за період з 01.12.2020 по 20.03.2023, нарахованих на підставі п.9.5. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору щодо своєчасної сплати орендної плати.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі № 927/429/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін, про що постановив ухвалу від 27.03.2023.

Суд установив учасникам справи строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня отримання ухвали від 27.03.2023, для подачі відзиву на позов.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі № 927/429/23 отримана відповідачем 27.03.2023 (за його електронним листом - підтвердженням).

11.04.2023, відповідач подав зустрічну позовну заяву з проханням визнати пункти 3.3. та 3.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 року та п.1 додатку №2 до цього Договору недійсними, з моменту їх вчинення. Зустрічний позов обґрунтований наступним: за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, задоволений позов ПрАТ «Кінотехпром» до Чернігівської обласної ради, за участю третіх осіб: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Державної регуляторної служби України; визнане протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції. Наведене є підставою для визнання недійсними перелічених пунктів Договору оренди та додатку № 2 до нього, за умовами яких розрахований базовий розмір орендної плати (березень 2018 року).

Суд прийняв до розгляду зустрічний позов, вимоги за яким об`єднав в одне провадження з первісним позовом у справі № 927/429/23; вирішив розгляд даної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 26.04.2023; установив відповідачу за зустрічним позовом строк для подачі відзиву на позов, про що постановив ухвалу від 12.04.2023.

26.04.2023, суд відклав підготовче засідання на 24.05.2023, для надання відповідачу за зустрічним позовом можливості скористатись правом на подачу відзиву на зустрічний позов, про що останній повідомлений в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

24.05.2023, суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 07.06.2023, про що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

26.05.2023, від відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним) надійшли письмові пояснення по суті спору, що за правовим змістом є відзивом на зустрічний позов.

Суд установив, що граничний строк на подачу відзиву на зустрічний позов сплинув 27.04.2023, клопотання про продовження цього строку, з обґрунтуванням поважності причин його пропущення, відповідач за зустрічним позовом не заявив.

За статтею 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням установленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, керуючись наведеною нормою, залишив без розгляду письмові пояснення від 26.05.2023 б/н Управління комунального майна Чернігівської обласної ради.

07.06.2023, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом). Повноважний представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) до суду не прибув, натомість, про дату, час та місце судового розгляду спору повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Суд відклав розгляд справи по суті на 10.07.2023, з метою надання позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) можливості скористатись правом на участь у судовому засіданні при вирішенні спору по суті.

26.06.2023, позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) заявлене клопотання про поновлення строку для подачі доказів та залучення до матеріалів справи копії постанови Верховного Суду від 06.06.2023 у справі № 927/1082/20 за позовом Управління комунального майна ЧОР до ПрАТ "Кінотехпром" про стягнення 23862,47 грн та розірвання договору від 01.11.2011 № 66. Позивач пояснив, що попередньо не мав змоги додати до матеріалів справи копію постанови ВС від 06.06.2023 у справі № 927/1082/20, спір у якій виник між цими ж сторонами та з аналогічних підстав, оскільки її повний текст ним отриманий 15.06.2023.

Суд визнав поважними причини пропуску строку на подачу доказів, поновив його перебіг, задовольнив клопотання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та залучив до матеріалів даної справи копію постанови Верховного Суду від 06.06.2023 у справі № 927/1082/20.

10.07.2023, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом). Повноважний представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) повторно до суду не прибув, про дату, час та місце судового розгляду спору повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Частиною 1 та п. 2 частини 3 статті 202 ГПК України унормовано, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За висновком суду, неприбуття в судове засідання повноважного представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не є перешкодою для вирішення спору по суті, натомість судом, у ході судового розгляду спору, вжито вичерпних заходів з метою дотримання принципів рівності та змагальності сторін у судовому процесі.

Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважного представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 затверджена Методика розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (в новій редакції).

26.07.2018, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (далі - Управління комунального майна ЧОР, орендодавець) та Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» (далі - ПрАТ «Кінотехпром», орендар) уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 (далі - Договір оренди).

Правочин посвідчений приватним нотаріусом Т.А. Борисовою та зареєстрований в реєстрі за № 1069.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 26.07.2018 за номером 132213772, за ПрАТ «Кінотехпром», 26.07.2018, зареєстроване речове право - право користування (найму/оренди) нежитловим приміщенням, за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101; підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер 1069, виданий 26.07.2018, видавник - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Т.А.

За умовами Договору оренди (п. 1.1. - п. 1.4.) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (далі - майно), що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває в оперативному управлінні орендодавця, в складі: двоповерхової будівлі майстерні "Т-2" загальною площею - 488,3 кв.м., приміщення механічної майстерні "А1-2" в двоповерховій будівлі загальною площею - 242,1 кв.м. Загальна площа приміщень, що передаються в оренду складає 730,4 кв.м. Вартість майна, визначена за звітом про оцінку майна виконаного ФОП Волченковою О.С. станом на 31.10.2017, та становить 1086207,01 грн (без ПДВ). Майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності.

Майно належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомості, виданого 25.11.2002 виконкомом Чернігівської міської ради, на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 18.11.2002 № 237, яке зареєстроване в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.12.2002, записане у реєстрову книгу № 9, за реєстровим номером 68, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2017, номер запису про право власності 22903032; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Сторони керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та в зв`язку з тим, що Орендар не припиняв користуватись предметом Договору оренди, погодили, що умови цього Договору поширюються на період з 01.04.2018 (п. 10.1. Договору оренди).

Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. Договору оренди, розмір орендної плати є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акта приймання-передачі в оренду та акта приймання-передачі майна з орендного користування. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість.

За п. 3.3. та п. 3.4. Договору оренди, розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції, затвердженої рішенням обласної ради від 17 травня 2017 року № 34-9/VII зі змінами.

Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведений в Додатку № 2 до цього Договору, що є невід`ємною його частиною, і становить за базовий (березень 2018 року) місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 6767,07 грн.

Орендна плата за перший (квітень 2018 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на індекс інфляції за квітень 2018 року.

Згідно з п. 3.5. та п. 3.6. Договору оренди розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендну плату орендар зобов`язаний перераховувати щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків орендодавцем у співвідношенні визначеному Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремим рішенням обласної ради на період його дії.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, в повному обсязі, враховуючи санкції, до обласного бюджету та орендодавцю (п. 3.11., п. 10.6. Договору оренди).

У разі несвоєчасного виконання зобов`язань по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (п. 9.5. Договору оренди).

За п. 10.1. та п. 10.2. цей Договір діє з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації по 31.10.2027 включно. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку його дії, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання зобов`язань.

Факт передачі в оренду майна підтверджується актом прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька,66 від 01.04.2018 (додаток № 1 до Договору), що підписаний в двосторонньому порядку та посвідчений печатками юридичних осіб.

Сторонами також укладений додаток № 2 до Договору оренди - розрахунок розміру орендної плати за оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66, виконаний відповідно до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради (дев?ятої сесії сьомого скликання) № 34-9/VII від 17.05.2017. Додатком № 2 до Договору оренди встановлений розмір орендної плати за базовий місяць (березень 2018 року).

Рішенням Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 № 65-12/VII внесені зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011, в редакції рішення від 17.05.2017 № 34-9/VII, зокрема, змінена редакція п. 14.1. Методики: «орендна плата спрямовується - в разі, коли орендодавцем майна виступає Управління комунального майна обласної ради: за оренду нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) Управління комунального майна, а також нерухомого майна, яке перебуває в користуванні (на бухгалтерському обліку) окремих структурних підрозділів Чернігівської обласної державної адміністрації: 50 відсотків орендної плати до обласного бюджету та 50 відсотків - орендодавцю».

Рішенням Чернігівської обласної ради (двадцять третьої сесії сьомого скликання) від 22.05.2020 № 93-23/VIІ "Про розподіл орендної плати для управління комунального майна обласної ради" встановлений для Управління комунального майна обласної ради, з 01.06.2020, наступний розподіл орендної плати: за оренду нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) Управління: 50 відсотків до обласного бюджету та 50 відсотків - Управлінню.

Згідно з Положенням про Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 10.02.2023 № 16-13/VIІI), пунктів 3.6., 3.8., 3.10., 5.3., Управління відповідно до покладених на нього завдань: приймає рішення про передачу майна комунальної власності області в оренду; виступає орендодавцем майна комунальної власності області; укладає договори оренди комунальної власності області, визначає їх зміст та умови в порядку передбаченому законодавством.

Управління має право пред`являти претензії та подавати позовні заяви до суду, предметом яких є стягнення на користь обласного бюджету орендної плати, інфляційних нарахувань на підставі укладених Управлінням договорів оренди об`єктів комунальної власності області; нараховувати та стягувати з боржників у повному обсязі на користь Управління неустойку (пеню) та проценти річних за порушення зобов`язань за договорами оренди об`єктів комунальної власності області, укладеними Управлінням.

Згідно з витягом № 192 з реєстру платників податку на додану вартість, з 01.07.2020, Управління комунального майна Чернігівської обласної ради зареєстроване платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 64, а тому всі рахунки, що підлягають сплаті на користь Управління, виставлені з урахуванням ПДВ.

Предметом первісного позову є вимога про стягнення орендної плати, за період з 01.10.2020 по 31.08.2021, нарахованої за користування індивідуально визначеним нерухомим майном згідно з Договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018.

З матеріалів справи вбачається, що в спірному періоді позивач за послуги з оренди нерухомого майна виставив відповідачу до сплати наступні рахунки:

- № 802 від 13.11.2020 (за жовтень 2020 року): 50% орендної плати в сумі 5368,05 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3834,32 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 851 від 14.12.2020 (за листопад 2020 року): 50% орендної плати в сумі 5437,83 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3884,17 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 2 від 18.01.2021 (за грудень 2020 року): 50% орендної плати в сумі 5486,77 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3919,13 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 41 від 15.02.2021 (за січень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5558,10 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3970,08 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 83 від 16.03.2021 (за лютий 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5613,68 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4009,78 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 128 від 15.04.2021 (за березень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5709,12 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4077,94 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 159 від 14.05.2021 (за квітень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5749,09 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4106,49 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 186 від 14.06.2021 (за травень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5823,82 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати 4159,88 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 220 від 14.07.2021 (за червень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5835,47 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4168,20 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 247 від 13.08.2021 (за липень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5841,30 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4172,36 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова;

- № 275 від 14.09.2021 (за серпень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5829,63 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4164,02 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова.

Перелічені рахунки направлені відповідачу засобами поштового зв`язку: 16.11.2020, 17.12.2020, 21.01.2021, 15.02.2021, 17.03.2021, 16.04.2021, 14.05.2021, 15.06.2021, 16.07.2021, 16.08.2021, 15.09.2021 (поштові відправлення 600, 924, 139, 093, 173, 416, 579, 744, 698, 215, 224 відповідно).

Відповідач за первісним позовом не розрахувався за отримані послуги в установлений строк (п. 3.6. Договору оренди), що ним не заперечується.

Додатково, за порушення відповідачем за первісним позовом грошових зобов`язань по розрахунку за отримані послуги з оренди нерухомого майна за Договором, позивач за первісним позовом, керуючись умовами п. 9.5. Договору оренди та приписами частини 2 статті 625 ЦК України, нарахував та заявив до стягнення: 38311,71 грн інфляційних втрат за період з грудня 2020 року по лютий 2023 року (з яких 22348,49 грн на користь Управління та 15963,22 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова) та 6012,26 грн трьох відсотків річних за період з 01.12.2020 по 20.03.2023 (на користь Управління).

Суд установив, що орендна плата в указаному періоді розрахована орендодавцем виходячи з базового місяця оренди (березня 2018 року) та проіндексована відповідно п.3.5. Договору оренди. При цьому, орендна плата за базовий місяць, що є вихідною одиницею при нарахуванні орендної плати за Договором (пункти 3.3., 3.4. Договору та додатку №2 до нього), визначена відповідно Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в редакції, затвердженій рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII (зі змінами).

Відповідач подав зустрічний позов згідно якого просив визнати недійсними пункти 3.3 та 3.4 договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 року та п.1 додатку №2 до цього Договору, з моменту їх вчинення.

Обґрунтував заявлені вимоги тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, визнане протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

Судове рішення в справі № 620/6623/20 набуло законної сили 29.09.2022.

Згідно з п. 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає в процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 286 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

За частинами 1 та 4 статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції діючій на момент укладення Договору) укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування. Однією з його істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції діючій на момент укладення Договору) орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 526 ЦК України.

Статтею 193 ГК України та статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом.

За приписами частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, оскільки предметом первісного спору є вимога про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018, який позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним у частині пунктів 3.3., 3.4. та п. 1 додатку № 2 до нього, судом спочатку розглядаються вимоги за зустрічним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За статтею 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

У застосуванні наведених положень статей ЦК України слід враховувати, умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16).

Позивач за зустрічним позовом вважає недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018, в частині пунктів 3.3., 3.4. та п. 1 додатку № 2 до нього, що передбачали визначення розміру орендної плати на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, яка затверджена рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII (зі змінами), та встановлювали розмір орендної плати за базовий місяць (що є стартовим для подальшого її розрахунку).

За частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, задоволений позов ПрАТ «Кінотехпром» до Чернігівської обласної ради, за участю третіх осіб: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Державної регуляторної служби України, та визнане протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20 набуло законної сили 29.09.2022.

За частиною 2 статті 265 Кодексу про адміністративне судочинство (діючою на момент ухвалення судового рішення в справі № 620/6623/20) нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Тобто, визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Враховуючи, що умови пунктів 3.3., 3.4. та п. 1 додатку № 2 до Договору оренди № 122 від 26.07.2018 передбачають, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики (затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII (зі змінами), що визнане нечинним у судому порядку), та установлюють розмір орендної плати за базовий місяць, що є стартовим при її подальшому розрахунку, суд дійшов висновку про наявність фактичних обставин, з якими Закон пов`язує визнання цього Договору недійним в цілому, позаяк, орендна плата є істотною умовою для цього виду правочину, та не погодження на момент укладення цього правочину розміру орендної плати за базовий місяць, що є стартовим для її подальшого розрахунку, свідчить про те, що правочин не був вчинений сторонами.

Істотна умова будь-якого договору формує сутність домовленостей сторін, містить текстуальне вираження їх волевиявлення, містить принципові зобов`язання сторін, тому в разі визнання недійсною істотної умови договір в цілому втрачає юридичну силу, оскільки за її відсутності договір не може вважатись укладеним і таким чином втрачає юридичну цілісність, на відміну від визнання недійсними умов, які не є істотними.

При ухваленні рішення суд не може виходити в рішенні за межі позовних вимог (частина 2 статті 237 ГПК України).

Нормами чинного законодавства визначено, що господарський договір не може існувати без істотних умов (частина 1 статті 638 ЦК України), позаяк недосягнення згоди з усіх істотних умов договору свідчить про його неукладеність. Враховуючи, що пункти договору оренди, який оспорює позивач за зустрічним позовом є істотною умовою цього договору, то такий договір не може бути визнаний недійсним в цій частині, а лише в цілому. Проте, така позовна вимога, як визнання договору недійсним в цілому, заявлена не була. Суд не має права виходити за межі заявлених вимог. Таким чином, у даному провадженні ПрАТ «Кінотехпром» має бути відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог. Наведених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.08.2021 у справі № 926/324/20, обставини якої є подібними.

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладений саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Беручи до уваги, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, визнане протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції (судове рішення набуло законної сили 29.09.2022), за висновком суду, подальший порядок нарахування орендної плати за Договором має бути переглянутий сторонами та, в разі недосягнення згоди, спір про внесення змін до Договору підлягає вирішенню в судовому порядку.

Щодо первісного позову.

Суд установив, що в період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року рішення ІХ сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради №34-9/VІІ від 17.05.2017 «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» було чинне (судове рішення у справі №620/6623/20 набуло законної сили 29.09.2022).

Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 є чинним, в судовому порядку недійсним не визнаний, тому його умови є обов`язковими до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт користування відповідачем за первісним позовом орендованим майном (що ним не заперечується), в останнього наявний обов`язок по розрахунку за спожиті послуги перед позивачем за первісним позовом.

Суд перевірив наявний в матеріалах справи розрахунок, дійшов висновку, що позивач за первісним позов правомірно нарахував до сплати відповідачу орендну плату за період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року, з дотриманням умов пунктів 3.3. - 3.6. Договору (чинних у спірному періоді). Відтак, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З відповідача за первісним позовом підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 106719,23 грн, з яких 44466,37 грн - до обласного бюджету та 62252,86 грн (з ПДВ) - на користь Управління.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають наслідки передбачені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 9.5. Договору в разі несвоєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем за первісним позовом обов`язків щодо сплати орендної плати за Договором, позивач за первісним, відповідно до умов Договору та положень ЦК України, має право нарахувати на прострочену суму грошових зобов`язань інфляційні втрати та 3 % річних та звернутися за їх стягненням до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісних позовних вимог у частині стягнення з відповідача за первісним позовом 38311,71 грн інфляційних втрат за період з грудня 2020 року по лютий 2023 року, зокрема: до обласного бюджету м. Чернігова - 15963,22 грн та на користь Управління - 22348,49 грн; та 6012,26 грн трьох відсотків річних за період з 01.12.2020 по 20.03.2023 на користь Управління.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом були вжиті всі заходи для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясування усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених в їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити повністю.

При ухваленні рішення суд вирішує зокрема питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 5 частина 1 статті 237 ГПК України).

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що первісний позов задоволений повністю, судові витрати позивача за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом; оскільки в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю, судові витрати понесені позивачем за зустрічним позовом відшкодуванню за рахунок іншої сторони, не підлягають.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73 - 80, 86, 129, 180, 202, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) про стягнення 151043,20 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) до обласного бюджету (ГУК у Черніг.обл./ Чернігів. обл./22080400, код 37972475, р/р UA0025001, Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22080400) 44466,37 грн заборгованості з орендної плати та 15963,22 грн інфляційних нарахувань.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) 62252,86 грн заборгованості з орендної плати, 22348,49 грн інфляційних нарахувань, 6012,26 грн трьох відсотків річних та 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021; ) до Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000; ) про визнання недійсними пунктів 3.3. та 3.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 року та п.1 додатку №2 до цього договору, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 19.07.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко