ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" липня 2023 р. Cправа № 902/651/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (вул. Лисенка, 6, м. Київ, 01601)

до: Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" (вул. Миру, буд. 77, смт Турбів, Вінницький (Липовецький) район, Вінницька область, 22513)

про стягнення 18012,33 грн,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" подано позов до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" про стягнення 18012,33 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про виконання навантажувально-розвантажувальних робіт №ПЗ/МЧ-225116/НЮ від 18.02.2022 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, внаслідок чого Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" 18012,33 грн, з яких: 14515,1 грн - основного боргу; 574,33 грн - інфляційних втрат та 2922,9 грн - пені.

Ухвалою суду від 22.05.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/651/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала вручена відповідачу 24.05.2023, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Водночас таку ухвалу направлено на адресу електронної пошти позивача, зазначену останнім у позовній заяві.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

18.02.2022 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу Жмеринська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ("Дистанція", позивач) та Приватним акціонерним товариством "Турбівський каоліновий завод" ("Замовник", відповідач) укладено Договір №ПЗ/МЧ-225116/НЮ про виконання навантажувально-розвантажувальних робіт (Договір), відповідно до п.1.2. якого Замовник доручає, а Дистанція зобов`язується за оплату на умовах, визначених даним Договором, виконувати роботи на станціях філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (далі - Філія).

Вартість робіт по Договору визначається на підставі Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №1), який є невід`ємною частиною Договору та складається згідно діючих затверджених калькуляцій і нормативів (п. 4.1. Договору).

Згідно із п. 5.1. Договору розрахунки за виконані роботи проводяться у безготівковій формі.

Замовник зобов`язаний провести попередню оплату в розмірі 100% від вартості робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Філії не пізніше ніж за 5 (п`ять) календарних днів до початку виконання робіт згідно з п. 1.1 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування сум обслуговуючим банком на розрахунковий рахунок Філії. Вартість робіт по договору визначається та складається згідно діючих затверджених калькуляцій і нормативів, яка погоджується протоколом узгодження договірної ціни (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.2.1. Договору розрахунок за додатково виконані роботи проводиться на підставі підписаного Сторонами акту виконаних робіт протягом 5 (п`ять) календарних днів з моменту його підписання. Замовник, протягом 3 (три) робочих днів з дня отримання Акту виконаних робіт, зобов`язаний передати Дистанції оформлений Акт виконаних робіт або надати обґрунтовану відмову від його підписання. Якщо Замовник протягом 3 (три) робочих днів з дня отримання Акту виконаних робіт, не передав Дистанції оформлений Акт виконаних робіт або обґрунтовану відмову, роботи, виконані відповідно цього договору вважаються прийнятими і підлягають оплаті в повному обсязі.

Пунктом 6.2. Договору сторони погодили, що за прострочення внесення платежів за виконані робота Замовник сплачує на рахунок Філії пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Договір діє до 31 грудня 2022 р., а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 13.2. Договору).

На виконання умов Договору позивачем за період січня-квітня 2022 року надано послуги відповідачу на загальну суму 119578,64 грн, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін актами прийому-передачі виконаних послуг:

- №2 від 31.01.2022 на суму 35168,71 грн з ПДВ;

- №б/н від 28.02.2022 на суму 43680,77 грн з ПДВ;

- №9 від 28.02.2022 на суму 24640,4 грн з ПДВ;

- №14 від 31.03.2022 на суму 14069,83 грн з ПДВ;

- №б/н від 30.04.2022 на суму 2018,93 грн з ПДВ.

На підставі вказаних актів прийому-передачі виконаних послуг відповідачу виставлено відповідні рахунки на оплату (а.с. 29-41, т.1).

Поряд з цим, відповідач на дату подання позову за виконані роботи провів частковий розрахунок на суму 96 952,8 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями відповідача про оплату (а.с. 42-66, т.1).

Окрім того, як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач здійснив передплату за Договором в сумі 8110,74 грн.

Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.01.2023 сторони засвідчили наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 14515,1 грн (а.с. 70-72, т. 1).

Несплата відповідачем вартості наданих послуг за Договором на вказану суму і слугувала підставою для звернення Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" із відповідним позовом про стягнення 14515,1 грн основного боргу. Поряд з цим позивачем заявлено до стягнення з відповідача 574,33 грн - інфляційних втрат та 2922,9 грн - пені внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Також слід зазначити, що позивач звертався до відповідача із претензіями № 288 від 23.05.2022, № 687 від 02.12.2022 та №74 від 09.02.2023 про сплату на відповідну дату наявної заборгованості (а.с. 73-79, т. 1), однак реагування Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" на вказані претензії матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи, а саме актами прийому-передачі виконаних послуг та Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.01.2023 сторони засвідчили наявність заборгованості відповідача за Договором в сумі 14515,1 грн.

За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 ЦК України).

Так, надання послуг відбулося у січні-квітні 2022 року, що підтверджено обопільно підписаними актами прийому-передачі виконаних послуг. Поряд з цим п. 5.1. Договору передбачено надання послуг позивачем на умовах 100% передплати.

Враховуючи, що надання послуг за Договором в більшій мірі відбулося без передоплати та відповідно до п. 5.2.1. Договору лише за додатково виконані роботи розрахунок проводиться на підставі підписаного Сторонами акту виконаних робіт протягом п`яти календарних днів з моменту його підписання, тому Договором не встановлено чіткого строку виконання відповідачем зобов`язання у спірних правовідносинах.

Відтак застосуванню в даному випадку підлягають приписи ч. 1 ст. 530 ЦК України, тобто відповідач як боржник повинен був виконати зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Так, за фактом отримання 07.12.2022 відповідачем претензії №687 від 02.12.2022 (а.с. 77-76, 78 -79, т. 1) зобов`язання є простроченим з 15.12.2022 (за спливом 7-денного терміну з дня отримання вимоги).

Доказів погашення заборгованості в сумі 14515,1 грн на дату прийняття рішення матеріали справи не містять. Поряд з цим суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення 14515,1 грн основного боргу у повному обсязі.

Окрім основного боргу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" 574,33 грн - інфляційних втрат та 2922,9 грн - пені внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено фактичними обставинами справи, відповідач є боржником, що прострочив, позаяк не здійснив остаточний розрахунок за надані послуги за спливом 7-денного терміну з дня отримання вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2. Договору сторони погодили, що за прострочення внесення платежів за виконані робота Замовник сплачує на рахунок Філії пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" за період прострочення з 15.12.2022 по 10.05.2023 на суму 14515,1 грн, судом встановлено, що вимоги позивача у відповідній частині перебувають в межах розрахунку суду.

Отже, позов в частині стягнення з відповідача 574,33 грн - інфляційних втрат та 2922,9 грн - пені підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Поряд з цим власного контррозрахунку заборгованості відповідачем не подано.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" (вул. Миру, буд. 77, смт Турбів, Вінницький (Липовецький) район, Вінницька область, 22513, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ) 14515,1 грн - основного боргу; 574,33 грн - інфляційних втрат, 2922,9 грн - пені та 2684 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; , представника позивача Чешковського В.А. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повне рішення складено 19 липня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - АТ "Українська залізниця" - вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150;

3 - Регіональній філії "Південно-Західна залізниця" - вул. Лисенка, 6, м. Київ, 01601;

4 - ПрАТ "Турбівський каоліновий завод" - вул. Миру, буд. 77, смт Турбів, Вінницький (Липовецький) район, Вінницька область, 22513.