УХВАЛА

м. Київ

12.07.2023Справа № 910/10960/23
Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профібуд Проект»

про стягнення 1 759 766,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профібуд Проект» (далі - відповідач) про стягнення 1 759 766,83 грн., з яких: 781 952,73 грн. основного боргу, 542 212,63 грн. пені, 154 926,72 грн. 10 % річних та 280 664,75 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що 05.04.2021 року між ним та відповідачем було укладено договір поставки бетонних сумішей готових та будівельних розчинів № БТРО_2021/04/033 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити, а відповідач - прийняти та оплатити товар. Відповідач оплатив поставлений Акціонерним товариством «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» товар частково, у зв`язку з чим за відповідачем утворився основний борг та виникли підстави для стягнення з останнього штрафних санкцій та компенсаційних виплат.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення 781 962,73 грн. основного боргу, що виник у зв`язку з частковою оплатою відповідачем поставленого позивачем товару.

Разом з тим, з наведеного у позовній заяві розрахунку суми основного боргу вбачається, що позивачем зазначено кожну з накладних двічі. При цьому, з долученої позивачем до позовної заяви виписки з рахунку вбачається, що 09.06.2021 року відповідач сплатив на користь позивача 415 000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за бетон згідно договору постачання № БРТО2021/04/033 від 05.04.21 р., у т.ч. ПДВ 20 % 6916667».

Позивачем не наведено у позовній заяві підстав зарахування здійсненої відповідачем 09.06.2021 року часткової оплати, саме в рахунок оплати накладної від 30.04.2021 № 1/28924.

З урахуванням вищевказаного, наданий позивачем розрахунок основного боргу не може вважатись обґрунтованим.

Крім того, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно було додати до позовної заяви докази сплати судового збору у сумі 26 396,50 грн.

Проте, всупереч вимогам пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Слід зазначити про відсутність посилань у додатках позовної заяви на відповідні докази, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Акціонерному товариству «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання доказів сплати судового збору у сумі 26 396,50 грн.;

- подання обґрунтованого розрахунку суми основного боргу.

4. Роз`яснити Акціонерному товариству «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака