РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2023 року справа № 927/493/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, адреса для листування: вул. Шевченка, 11/22, м. Чернігів, 14000, ел. адреса: ; ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Фізичної особи-підприємця (адвоката) Рудніка Андрія Миколайовича, АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1

про стягнення 16798,84 грн.

без виклику сторін

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця (адвоката) Рудніка Андрія Миколайовича про стягнення 13609,76 грн. боргу, 2815,17 грн. пені, 169,00 грн. 3% річних та 204,91 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як фізичною особою-підприємцем умов Договорів оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 (з додатковим договором №1 від 28.02.2022 до нього) та № 2506-11-22 від 30.04.2022; Договорів №2506-28-21/к від 01.11.2021, №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги.

03.04.2023 судом здійснено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації та місцезнаходження відповідача (ідентифікаційний код ), згідно з яким місцезнаходження фізичної особи-підприємця Рудніка Андрія Миколайовича: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2023 відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у справі; відповідачу надано строк для подання відзиву на позов; позивачу запропоновано подати відповідь на відзив; відповідача попереджено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала суду від 10.04.2023 отримана позивачем за його адресами зазначеними у позовній заяві, 13.04.2023 та 17.04.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №143, №135.

Ухвала суду від 10.04.2023, направлена відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві: вул. Кошового, буд. 52-А, с. Городня, Прилуцький район, Чернігівська область, 16752, повернута до суду 05.05.2023 відділенням поштового зв?язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

12.05.2023 ухвала суду від 10.04.2023, повторно направлена відповідачу за адресою, зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 16752, Чернігівська область, Ічнянський район, село Городня, вул. Кошового, будинок 52, повернута до суду 19.05.2023 відділенням поштового зв?язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

З`ясовуючи належність повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість вирішення даного господарського спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3,7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв про зміну місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2023, направлена відповідачу 12.04.2023 на адресу, зазначену у позовній заяві (вул. Кошового, буд. 52-А, с. Городня, Прилуцький район, Чернігівська область, 16752) та повторно направлена 12.05.2023 на адресу, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (16752, Чернігівська область, Ічнянський район, село Городня, вул. Кошового, будинок 52) повернута до суду 05.05.2023 та 19.05.2023 відділенням поштового зв?язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у відповідача права та можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом Чернігівської області справи №927/493/23, проте своїм процесуальним правом надання відзиву не скористався, про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк, відповідач суд не повідомляв.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.09.2011 здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Рудніка Андрія Миколайовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), номер запису 0001156; 26.04.2019 припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням. 14.05.2019 здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Рудніка Андрія Миколайовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), номер запису 0001959, основний вид діяльності 69.10 - діяльність у сфері права, про що внесено відповідну інформацію.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин та звернення з даним позовом до суду адвокат Руднік Андрій Миколайович був фізичною особою-підприємцем, виходячи з приписів ст.4, ч.1 ст. 20, ст.45 Господарського процесуального кодексу України, суб`єктного складу та місцезнаходження позивачем визначено належного відповідача у даній справі, і спір підлягає розгляду Господарським судом Чернігівської області.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов?язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

27.10.2021 та 30.04.2022 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (орендодавець) та адвокатом Рудніком Андрієм Миколайовичем (орендар) були укладені Договори оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 (а.с.9-12) та №2506-11-22 (а.с.16-19) (далі - Договори оренди).

Відповідно до п. 1.1. зазначених Договорів оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, у складі: приміщень, які зазначені на План-схемі під номерами б/н, в тому числі у загальному користуванні 10 кв.м., що знаходиться за адресою: Чернігівська область, місто (селище) м. Ічня, вул. Коваля, будинок 1, та належить орендодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, надалі за текстом - "об?єкт оренди".

Пунктами 2.1. Договорів оренди передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає у користування об`єкт оренди по акту приймання приміщення протягом 5 робочих днів, з моменту перерахування завдатку, передбаченого п. 3.8. цього Договору за умови виконання вимог підпункту 4.3.9. цього Договору. В акті приймання приміщення вказується технічний стан приміщення, характеристика об`єкта оренди на момент передачі майна орендарю. Нарахування орендної плати за цим Договором починається з моменту підписання сторонами акту приймання приміщення або з моменту фактичного прийняття об`єкту оренди орендарем. Обов?язок щодо складання акта приймання приміщення покладається на орендодавця.

Факт приймання в оренду об?єкту оренди підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками Актом приймання приміщення від 01.11.2021 до Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та Актом приймання приміщення від 01.05.2022 до Договору оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022 (а.с.13,21).

Згідно з п.3.1.-3.3. Договорів оренди базовий щомісячний розмір орендної плати за користування об`єктом оренди становить 80,00 грн., в тому числі з ПДВ в розмірі 13,33 грн., за 1 кв.м. орендованої площі; загальний розмір орендної плати складає 800,00 грн., в тому числі ПДВ 133,33 грн.

Розмір щомісячної орендної плати визначається шляхом коригування базового щомісячного розміру орендної плати, визначеного у п. 3.1. цього Договору, на накопичений індекс інфляції за попередній місяць, визначений в підпункті 3.2.1. цього Договору.

Внесення орендних платежів проводиться щомісячно в безготівковій формі на рахунок орендодавця, в строк до 25 числа поточного місяця на підставі наданого орендодавцем рахунку. Орендодавець зобов?язаний виставляти орендарю такі рахунки до 20 числа кожного поточного місяця.

Пунктами 3.5., 3.6. Договорів оренди передбачено, що в орендну плату не входять платежі за користування гарячою та холодною водою, теплопостачання, електропостачання та іншими комунальними послугами, а також загально-експлуатаційні витрати, що пов`язані з утриманням та експлуатацією об`єкта оренди (в т.ч. охороною та прибиранням).

Орендар відшкодовує орендодавцю витрати, передбачені в пункті 3.5. цього Договору, за виставленими орендодавцем рахунками-фактурами, які, у разі відсутності окремих приладів обліку, формуються орендодавцем за принципом пропорційної участі орендаря у покритті таких витрат відповідно до розміру приміщення, що знаходиться у його користуванні. Відшкодування зазначених витрат здійснюється орендарем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця не пізніше трьох днів з дати виставленого орендодавцем рахунку.

Сторони у п. 3.9.-3.12. Договорів оренди погодили, що підтвердження наданих послуг за цим Договором здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту надання послуг за кожний місяць дії Договору.

Два примірники актів надання послуг орендодавець повинен надати орендарю до 5 числа кожного наступного місяця.

Орендар зобов`язаний не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після отримання двох примірників актів наданих послуг, передбачених пунктом 3.9. цього| Договору, належним чином підписати їх та один примірник акту повернути орендодавцю або надати свої зауваження до акту.

У випадку невиконання Орендарем пункту 3.11. цього Договору акт, передбачений пунктом 3.9. цього Договору, підписаний орендодавцем вважається погодженим орендарем та таким, що підтверджує факт надання послуг за цим Договором.

Відповідно до п. 4.3.1. Договорів оренди орендар зобов`язаний у повному обсязі та своєчасно вносити орендні та інші платежі в строки та на умовах, передбачених пунктами 3.3., 3.6. Договору.

У пункті 8.1. Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 передбачено, що договір укладено строком на один рік, що діє з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року включно, Договір оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022 договір укладено строком на один рік, що діє з 01.05.2022 по 30.04.2023 включно.

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (балансоутримувач) та адвокатом Рудніком Андрієм Миколайовичем (орендар) були укладені Договори №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги (а.с.14,20), відповідно до умов п. 1.1., 1.2., 1.4. яких балансоутримувач - Чернігівська обласна дирекція «HACK «ОРАНТА» забезпечує обслуговування експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Ічня, вул. Коваля, 1 (надалі Будівля), загальною площею 10 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором.

Орендар користується приміщенням, яке складається з будівлі Ічнянського районного відділенні Чернігівської обласної дирекції «HACK «ОРАНТА» загальною площею 10 кв.м., відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору оренди нежитлового приміщення.

Загальна площа об?єкта оренди складає 10 кв.м.

У п. 2.2.3. Договорів №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги передбачено обов?язок орендаря не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщені будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги, згідно складених балансоутримувачем рахунків. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Балансоутримувач будівлі, згідно з п. 3.1.2. Договорів №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги, має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.2.3. договору.

За невиконання або неналежне виконання зобов?язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1. Договорів №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022).

Пунктом п. 5.1. Договору №2506-28-21/к від 01.11.2021 сторони погодили, що цей договір укладено строком дії договору оренди нежитлового приміщення що діє з 01.11.2021 по 31.10.2022 включно, а Договір №2506-11-22/к від 01.05.2022 - укладено строком дії договору оренди нежитлового приміщення що діє з 01.05.2022 по 30.04.2023 включно.

Додатковим договором №1 від 28.02.2022 до Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021, підписаного сторонами та скріпленого їх печатками сторони погодили, що на підставі п.9.1.3. договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 договір оренди нежитлового приміщення, що укладено між орендодавцем та орендарем, припиняє свою дію достроково за взаємною згодою сторін 28.02.2022. 28.02.2022 - останній день оренди. Зобов`язання згідно договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021, що припиняється цим додатковим договором, виконання яких сторонами вже почалося, повинні бути виконані повністю після підписання даного додаткового договору (а.с.15).

Позивачем додано до матеріалів справи (а.с.22-26):

-рахунки-фактури на оплату оренди приміщення за Договором №2506-28-21 від 27.10.2021: №132 від 13.01.2022 за січень 2022 року на суму 811,20 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 9,33 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції); №850 від 16.02.2022 за лютий 2022 року на суму 821,60 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 18,00 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції);

-рахунки-фактури на оплату оренди приміщення, з урахуванням доплати згідно накопиченого індексу інфляції, за Договором №2506-11-22 від 30.04.2022: №2069 від 24.06.2022 за червень 2022 року на суму 821,60 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 18,00 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції); №2236 від 11.07.2022 за липень 2022 року на суму 846,40 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 38,67 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції); №2673 від 12.08.2022 за серпень 2022 року на суму 852,00 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 43,33 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції); №3011 від 12.09.2022 за вересень 2022 року на суму 860,80 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 50,67 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції); №3851 від 11.11.2022 за листопад 2022 року на суму 896,00 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 80,00 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції); №4338 від 13.12.2022 за грудень 2022 року на суму 901,60 грн. з ПДВ (з яких 666,67 грн. за оренду приміщення та 84,67 грн. доплати згідно накопиченого індексу інфляції).

-рахунки на оплату компенсації комунальних послуг: №133 від 13.01.2022 за грудень 2021 року на суму 1708,30 грн.; №851 від 16.02.2022 за січень 2022 року на суму 2336,80 грн.; №2070 від 24.06.2022 за лютий 2022 року на суму 1040,60 грн.; №2071 від 24.06.2022 за травень 2022 року на суму 272,50 грн.; №2336 від 18.07.2022 за червень 2022 року на суму 179,30 грн.; №2674 від 12.08.2022 за липень 2022 року на суму 193,46 грн.; №3012 від 12.09.2022 за серпень 2022 року на суму 272,40 грн.; №3412 від 11.10.2022 за вересень 2022 року на суму 243,00 грн.; №3852 від 11.11.2022 за жовтень 2022 року на суму 239,00 грн.; №4377 від 14.12.2022 за листопад 2022 року на суму 634,20 грн.

Письмові докази на підтвердження направлення на адресу відповідача рахунків на оплату орендної плати та комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідні рахунки надавалися відповідачу нарочно, за усною домовленістю сторін, що виключає можливість надання письмових доказів щодо виставлення рахунків на оплату.

За доводами позивача факт отримання відповідних рахунків відповідачем підтверджується здійсненою відповідачем частковою оплатою 1997,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 31.10.2022, призначення платежу «оплата згідно рахунків 3402,3412 від 11 жовтня дог.№2506-11-22 від 30.04.2022, Руднік Андрій Миколайович » (а.с.38).

Також в матеріалах справи наявні Акти надання послуг оренди приміщення та доплати згідно накопиченого індексу інфляції (а.с.27-36):

-за Договором №2506-28-21 від 27.10.2021 - №109 від 31.01.2022 на суму 811,20 грн.; №832 від 28.02.2022 на суму 821,60 грн.;

-за Договором №2506-11-22 від 30.04.2022 - №2075 від 30.06.2022 на суму 821,60; №2243 від 31.07.2022 на суму 846,40 грн.; №2690 від 31.08.2022 на суму 852,00 грн; №3026 від 30.09.2022 на суму 860,80 грн.; №3860 від 30.11.2022 на суму 896,00 грн.; №4350 від 31.12.2022 на суму 901,60 грн.

-на компенсацію комунальних послуг: №110 від 31.01.2022 на суму 1708,30 грн.; №833 від 28.02.2022 на суму 2336,80 грн.; №2076 від 30.06.2022 на суму 1040,60 грн.; №2077 від 30.06.2022 на суму 272,50 грн.; №2344 від 31.07.2022 на суму 179,30 грн.; №2691 від 31.08.2022 на суму 193,46 грн.; №3027 від 30.09.2022 на суму 272,40 грн.; №3430 від 31.10.2022 на суму 243,00 грн.; №3861 від 30.11.2022 на суму 239,00 грн.; №4389 від 31.12.2022 на суму 634,20 грн.

Вищезазначені Акти надання послуг на оплату оренди приміщення та доплати згідно накопиченого індексу інфляції, а також на компенсацію комунальних послуг підписані лише зі сторони орендодавця та скріплені його печаткою. Орендарем (відповідачем) зазначені Акти надання послуг не підписані.

Позивач у позові зазначає, що на час подання позову, сума основної заборгованості складає 13609,76 грн. (15606,76 грн. сума згідно виставлених рахунків за мінусом 1997,00 грн. здійсненої оплати 31.10.2022 згідно рахунків 3402,3412).

Матеріали справи містять вимогу щодо сплати заборгованості по договору оренди нежитлового приміщення та попередження про розірвання договору оренди, направлену Рудніку А.М. 02.12.2022, згідно з якою заборгованість останнього за Договорами оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та №2506-11-22 від 30.04.2022, з урахуванням боргу за комунальні послуги, становить 12073,96 грн., яку позивач вимагає сплатити у найкоротші терміни (а.с.39-40).

Також позивачем додано до матеріалів справи вимогу №2590-06-22/ від 25.12.2022 Щодо розірвання договору оренди та сплати заборгованості по договору оренди нежитлового приміщення, у якій попереджається Рудніка А.М. про розірвання Договору №2506-11-22 від 30.04.2022 через існуючу заборгованість за Договорами оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та №2506-11-22 від 30.04.2022 станом на 25.12.2022 з орендної плати у розмірі 9943,10 грн. та комунальних послуг у розмірі 3666,66 грн., всього на суму 13609,76 грн. Зазначена вимога отримана особисто Рудніком А.М. 02.01.2023, що підтверджується його підписом на ній (а.с.41).

За доводами позивача, вищезазначені вимоги відповідачем залишено без відповіді та задоволення. Акт повернення приміщення між сторонами не підписувався, оскільки відповідач зник, та подальша його доля невідома. Договір оренди достроково був припинений з часу отримання вимоги відповідачем щодо розірвання договору оренди та сплати заборгованості, а саме з 02.01.2023.

На дату звернення з позовом до суду відповідачем не здійснено оплату заборгованості у розмірі 13609,76 грн. за оренду приміщення та комунальні витрати. Крім того, позивачем заявлено до стягнення 2815,17 грн. пені, 169,00 грн. 3% річних та 204,91 грн. інфляційних втрат, згідно з наданими розрахунками (а.с.42-43).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих кодексом.

Згідно з умовами ст.759 Цивільного кодексу України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1,5 ст. 762 Цивільного кодексу України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Виходячи з приписів ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено факт укладення між сторонами Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та Договору оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022.

Факт передачі позивачем та приймання відповідачем в оренду об?єкту оренди підтверджується Актом приймання приміщення від 01.11.2021 до Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та Актом приймання приміщення від 01.05.2022 до Договору оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022.

Згідно з п. 8.1. Договору Договір оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 було укладено строком на один рік, що діє з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року включно.

Додатковим договором №1 від 28.02.2022 до Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 сторони погодили дострокове припинення дії Договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 за взаємною згодою сторін 28.02.2022, і визначили 28.02.2022 останнім днем оренди, зазначивши, що зобов`язання згідно договору оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021, що припиняється цим додатковим договором, виконання яких сторонами вже почалося, повинні бути виконані повністю після підписання даного додаткового договору.

Договір оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022 укладено строком на один рік, що діє з 01.05.2022 по 30.04.2023 включно.

Вимога №2590-06-22/ від 25.12.2022 Щодо розірвання договору оренди та сплати заборгованості по договору оренди нежитлового приміщення, отримана 02.01.2023 особисто Рудніком А.М. , містить попередження про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022 через існуючу заборгованість орендної плати, що відповідає п. 10.2.1. Договору та за доводами позивача свідчить про дострокове розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022 з часу отримання вимоги відповідачем, а саме з 02.01.2023.

Позивачем зазначено, що Акт повернення приміщення між сторонами не підписувався, оскільки відповідач зник, та подальша його доля невідома.

Вказані обставини відповідачем не спростовано та не заперечено.

При вирішенні питання щодо визначення початку користування орендованим майном (момент виникнення орендних правовідносин та відповідних прав та обов`язків), щодо обрахування початку перебігу строку оренди та щодо підтвердження продовження користування орендованим майном має значення наявність будь-якого належного доказу, що підтверджує відповідні обставини, а не виключно назва документу - акт приймання-передачі, прямо передбачена законодавством (частина 1 статті 795 ЦК України), що підтверджує прийняття майна в оренду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 13.04.2018 у справі №910/29775/15, від 20.02.2018 у справі №925/1596/16.

З огляду на приписи п. 3.13. Договорів оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та №2506-11-22 від 30.04.2022 у разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату та відшкодовує витрати, передбачені пунктом 3.5. цього договору, до дня повернення об`єкту оренди по акту повернення приміщення включно. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов?язку сплатити заборгованість по орендній платі та відшкодуванню витрат, передбачених пунктом 3.5. цього договору, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, передбачені цим Договором.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за січень-лютий 2022 року за Договором оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та за червень-грудень 2022 року за Договором оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022, на підставі п. 4.3.1., 3.1.-3.3. зазначених Договорів оренди, з урахуванням доплати згідно накопиченого індексу інфляції, а також відшкодувати комунальні витрати згідно з п. 3.6. Договорів оренди та п. 2.2.3., 3.1.2. укладених сторонами Договорів №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги.

Таким чином, виходячи з умов зазначених Договорів, відповідачу було достеменно відомо як про розмір щомісячного платежу з орендної плати, так і про строк здійснення оплати, і відповідач за умовами зазначених Договорів прийняв на себе зобов`язання щодо своєчасного та в повному обсязі внесення орендної плати та відшкодування витрат на комунальні послуги.

Матеріали справи не містять доказів направлення орендарю рахунків на оплату орендної плати та компенсації за комунальні послуги, оскільки, за доводами позивача, відповідні рахунки надавалися відповідачу нарочно, за усною домовленістю сторін, що виключає можливість надання письмових доказів щодо виставлення рахунків на оплату.

Зазначення в п. 3.3., 3.6. Договорів оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та №2506-11-22 від 30.04.2022, що "внесення орендних платежів проводиться на підставі наданого орендодавцем рахунку, орендодавець зобов`язаний виставляти орендарю такі рахунки; орендар відшкодовує орендодавцю витрати, передбачені в п. 3.5. цього Договору, за виставленими орендодавцем рахунками-фактурами", а також відсутність доказів надання рахунків відповідачу, не змінює обов`язок і строк виконання відповідачем такого грошового зобов`язання в частині внесення орендних платежів та відшкодування комунальних послуг.

Судом враховано, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить інформаційний характер.

Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні приписів ст. 212 ЦКУ та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦКУ, а значить не звільняє від обов`язку оплатити надану послугу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19.

Не підписання відповідачем Актів надання послуг на оплату оренди приміщення та компенсації за комунальні послуги не свідчить про те, що відповідач не користувався орендованим приміщенням та комунальними послугами, оскільки у період, за який стягується відповідна плата об`єкт із фактичної оренди відповідача не вибував.

Крім того, пунктом 3.12. Договорів оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та №2506-11-22 від 30.04.2022 сторони погодили, що у випадку невиконання орендарем пункту 3.11. цього Договору акт, передбачений пунктом 3.9. цього Договору, підписаний орендодавцем вважається погодженим орендарем та таким, що підтверджує факт надання послуг за цим Договором.

Враховуючи здійснену відповідачем 31.10.2022 часткову оплату рахунків 3402,3412 у розмірі 1997,00 грн., а також ту обставину, що відповідач доказів сплати решти заборгованості за оренду приміщення за січень-лютий 2022 року за Договором оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та за червень-грудень 2022 року за Договором оренди нежитлового приміщення №2506-11-22 від 30.04.2022, з урахуванням доплати згідно накопиченого індексу інфляції, а також доказів сплати заборгованості за комунальні послуги за Договорами №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги не надав; суми, зазначені у рахунках-фактурах та Актах наданих послуг не спростував та не заперечив, позовні вимоги в частині стягнення 13609,76 грн. підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

За приписами п. 7.1., 7.5. Договорів оренди нежитлового приміщення №2506-28-21 від 27.10.2021 та №2506-11-22 від 30.04.2022 сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань згідно з чинним законодавством України.

За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі одного відсотка від несплаченої суми орендної плати за кожний день прострочення.

Пунктами 2.2.3., 4.1. Договорів №2506-28-21/к від 01.11.2021 та №2506-11-22/к від 01.05.2022 про відшкодування витрат на комунальні послуги сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", відповідно до ст. 1, 3 якого, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України викладена у постановах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 05.06.2020 у справі №922/3578/18.

Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Виходячи із наданого до матеріалів справи розрахунку (а.с.42-43) позивач просить стягнути з відповідача 2815,17 грн. пені за період з 01.01.2023 по 01.06.2023; 169,00 грн. 3% річних за період з 01.01.2023 по 01.06.2023 та 204,91 грн. інфляційних втрат за період з січня 2023 по травень 2023.

Суд зауважує, що позов подається позивачем до суду для захисту його порушеного права.

Позивач у даній справі звернувся до суду з позовом 31.03.2023, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті, тобто на момент звернення позивача з позовом до суду було порушено його право щодо неналежного виконання зобов?язань за спірними Договорами, у зв?язку з чим позивач мав право пред`явити вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних саме в межах порушеного права на дату звернення з позовом до суду (31.03.2023).

Відповідно пеня, 3% річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно.

За перерахунком суду розмір пені за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно становить 1 677,91 грн.; розмір 3% річних за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно - 100,67 грн., розмір інфляційних втрат за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно - 412,13 грн.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення 204,91 грн. інфляційних втрат, позов у цій частині підлягає задоволенню саме на заявлену до стягнення суму.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині стягнення з відповідача 13609,76 грн. основного боргу, 1 677,91 грн. пені, 100,67 грн. 3% річних та 204,91 грн. інфляційних втрат. У решті позову слід відмовити.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, становить 2491,38 грн.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця (адвоката) Рудніка Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, адреса для листування: вул. Шевченка, 11/22, м. Чернігів, 14000; ідентифікаційний код 00034186) 13609,76 грн. основного боргу; 1677,91 грн. пені; 100,67 грн. 3% річних; 204,91 грн. інфляційних втрат та 2491,38 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 20.07.2023.

Суддя М.О. Демидова