Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП"
про зобов`язання вчинити дії
Представники сторін:
від позивача: Гордієнко В.А.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Господарського суду міста Києва позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати ТОВ "РАЙЗЕ ГРУПП" в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "РАЙЗЕ ГРУПП" за кредитними договорами, що виникли станом на 15.04.2022 у загальному розмірі 509078,88 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 вказану позовну заяву залишено без руху.
11.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 09.03.2023.
У зв`язку з перебуванням судді Турчина С.О. у відпустці, судове засідання, призначене до розгляду Господарським судом міста Києва на 09.03.2023, не відбулось
Протокольною ухвалою від 06.04.2023 підготовче засідання відкладено на 20.04.2023.
Протокольною ухвалою від 20.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу по суті на 18.05.2023.
Протокольною ухвалою від 18.05.2023 у судовому засіданні по суті оголошена перерва на 25.05.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 позов Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" заборгованість за кредитом у сумі 39000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 11466,00 грн, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором у сумі 3756,23 грн та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 3159,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" витрати зі сплати судового збору 2481,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

31.05.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/14110/22 призначено на 15.06.2023.

У зв`язку з повітряною тривогою та загрозою ракетних атак, судове засідання, призначене до розгляду Господарським судом міста Києва на 15.06.2023, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/14110/22 призначено на 06.07.2023.

22.06.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі.

У судове засідання 06.07.2023 прибув представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Згідно із ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Присутній у судовому засіданні 06.07.2023 представник позивача проти заяви про відшкодування заперечив.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат не зазначав.

17.04.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідач зазначив, що оскільки на момент підготовки відзиву на позовну заяву не було необхідності в залученні адвоката, то відповідач не наводив у відзиві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Однак, під час розгляду справи та, відповідно, необхідністю представництва інтересів у суді, виникла необхідність у залученні адвоката для отримання кваліфікованої правової допомоги, у зв`язку із чим, 30.03.2023 між ТОВ "РАЙЗЕ ГРУПП" та адвокатом Адвокатським бюро "Олега Матвійчука" було укладено відповідний договір про надання правової допомоги.

Щодо неподання відповідачем попереднього розрахунку суми судових витрат разом з відзивом на позов, суд зазначає таке.

У відповідності до ч.2 ст.124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Застосування відповідних положень ст.124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників.

У постанові від 29.09.2022 у справі №910/3055/20 Верховний Суд дійшов таких висновків: "Зі змісту ч.2 ст.124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат."

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №922/676/21, від 18.01.2022 у справі №910/2679/21, від 21.06.2022 у cправі №908/574/20.

При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено вище, відповідачем 17.04.2023 подано до суду заяву про відшкодування судових витрат.

Також 31.05.2023 відповідачем подані докази понесених витрат на правову допомогу та заяву про відшкодування судових витрат від 30.05.2023.

Заява про відшкодування судових витрат подана відповідачем у строки встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.

За наведеного, суд вважає, що неподання ТОВ "РАЙЗЕ ГРУПП" попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат не позбавило Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" можливості підготуватися до спростування витрат, які позивач вважає необґрунтованими, та довести неспівмірність таких витрат.

У цьому випадку неподання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат не порушило принципи змагальності та рівності та не завадило позивачу належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості (необґрунтованості) та співмірності заявлених до стягнення витрат, у зв`язку із чим підстави для застосування положень ч.2 ст.124 ГПК України.

Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Зі змісту ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України випливає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

30.03.2023 між 30.03.2023 між ТОВ "РАЙЗЕ ГРУПП" як клієнтом та адвокатом Адвокатським бюро "Олега Матвійчука" в особі адвоката Матвійчука О.В. укладено договір про надання правової допомоги № 04/04-23 від 04.04.2023.

Відповідно до п.1.1 договору, клієнт доручає, а адвокат, приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу щодо представництва, захисту прав та законних інтересів Клієнта в межах та обсязі, визначеному у цьому Договорі.

Пунктом 1.2 договору визначено, що правничою допомогою є захист; представництво в судах; представництво перед фізичними і юридичними особами; надання юридичної інформації, консультацій, роз`яснень з юридичних питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів юридичного характеру; інша діяльність у сфері права з метою захисту, відновлення, забезпечення реалізації, дотримання або запобігання порушенню прав, свобод і законних інтересів Клієнта

Відповідно до п. 1.8 договору, визначений цим договором обсяг надання правової допомоги може визначатися відповідною додатковою угодою до цього договору; обсяг правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).

Згідно із пп.2.1.6 п.2.1 договору, клієнт зобов`язаний сплачувати винагороду (гонорар) за надання правової (правничої) допомоги, у розмірі та порядку встановленому цим Договором.

За змістом пункту п.3.1 договору, розмір гонорару, умови оплати та розрахунки за правову допомогу щодо яких сторони дійшли згоди, погоджуються окремо, у додатковій угоді до цього договору, яка набуває чинності з дня її підписання Сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання п. 3.1. договору, сторони уклали додаткову угоду № 1 від 31.03.2023 до договору, відповідно до якого адвокат, приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу клієнту при розгляді справи № 910/14110/22 у Господарському суді міста Києва, у такому обсязі:

аналіз процесуальних документів позивача (позовної заяви та додатків до неї; відповіді на відзив та додатків до неї, тощо);

консультація щодо вимог/обґрунтувань позивача та розробка стратегії захисту у судовій справі - 1 000,00 грн;

складання (написання) та оформлення заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, будь-які інші документи, що мають характер заяв по суті, в яких наведені обґрунтування, заперечення, підтвердження), у т.ч. збір усіх документів (доказів) та виготовлення копій (друк) заяв по суті справи та додатків до них, відправка копій заяв по суті справи з додатками - 3 000,00 грн за 1 заяву по суті справи;

участь у одному судовому засіданні - 2 700,00 грн за 1 год. витрачену в суді (в т.ч. очікування на судове засідання).

Відповідно до п.3 додаткової угоди № 1 від 31.03.2023 до договору, за правову допомогу, в обсязі визначеному п.1 цієї додаткової угоди, відповідно до п.3.1. договору, розмір гонорару (винагороди) (без ПДВ) сплачується клієнтом у сумі, визначеній у рахунку-фактурі протягом двох банківських днів з дня його отримання клієнтом.

Згідно із п.3.3 договору, за результатами надання правової допомоги, адвокатом складається два примірника відповідного Акту про надання правової допомоги, що підписується сторонами. В такому Акті вказується фактичний обсяг наданої правової допомоги, що підтверджує надання правої допомоги та прийняття її клієнтом. Акт надається клієнту безпосередньо або надсилається клієнту засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням або електронною поштою.

Згідно із підписаним між відповідачем та Адвокатським бюро Актом №1 про надання правової допомоги від 26.05.2023, вартість наданих послуг з надання правової допомоги становить 17800,00 грн. Акт №1 про надання правової допомоги від 26.05.2023 містить опис наданих послуг та розрахунок їх вартості.

Оцінивши подані відповідачем докази, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Позивач проти заявлених відповідачем витрат заперечив, посилаючись на те, що Акт №1 про надання правової допомоги до додаткової угоди № 1 від 31.03.2023 до договору про надання правової допомоги № 30/03-23 від 30.03.2023, не відповідає укладеному між сторонами договору в частині вартості наданих послуг за складення (написання) та подання заяви про застосування строку позовної давності у сумі 3000,00 грн.

Так, ч.2 ст.161 ГПК України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (п.4 ст.161 ГПК України).

Як зазначено судом вище, відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 31.03.2023 до договору, вартість послуг адвоката за складання (написання) та оформлення заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, будь-які інші документи, що мають характер заяв по суті, в яких наведені обґрунтування, заперечення, підтвердження), у тому числі збір усіх документів (доказів) та виготовлення копій (друк) заяв по суті справи та додатків до них, відправка копій заяв по суті справи з додатками, становить 3000,00 грн за 1 заяву по суті справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача щодо включення до суми відшкодування витрати у сумі 3000,00 грн на надання послуг з складання (написання) та оформлення заяви про застосування строку позовної давності, оскільки заява про застосування строку позовної давності не є заявою по суті спору в розумінні ч.2 ст.161 ГПК України, а також у відповідності до п.1.2. додаткової угоди № 1 від 31.03.2023.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, з огляду на те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не повністю відповідає критеріям обґрунтованості (в частині складання (написання) та оформлення заяви про застосування строку позовної давності), суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою сумою витрат на правову допомогу є 14800,00 грн.

Одночасно, суд відхиляє як необґрунтовані доводи позивача щодо відсутності оплати заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказану правову позицію висловлено у постанові від 03.10.2019 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, оскільки позовні вимоги у цій справі задоволені частково, то суд дійшов висновку про те, що з позивача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правової допомоги у сумі 13131,81 грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗЕ ГРУПП" (03150, місто Київ, вулиця Ушинського, будинок 26, квартира 17, ідентифікаційний код 38792844) витрати на правову допомогу у сумі 13131,81 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 14.07.2023.

Суддя С.О. Турчин