ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023м. ДніпроСправа № 904/4865/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", м. Київ

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7", м. Дніпро

Відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 187 256,22 грн.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: Білоус А.В., ордер серії ДП № 1943/000027 від 19.01.2023, адвокат

Від відповідача-2: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7", Відповідача-2: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.06.2020 у розмірі 187 256,22 грн., з яких:

- 24 875, 49 грн. - прострочена заборгованість по процентам;

- 7 432, 49 грн. - строкова заборгованість по процентам;

- 49 467, 55 грн. - прострочена заборгованість по кредиту;

- 105 111, 08 грн. - строкова заборгованість по кредиту;

- 369, 61 грн. - пеня по простроченим процентам.

Ухвалами від 28.12.2022 витребувано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

24.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області на виконання ухвали від 28.12.2022 надійшов лист від Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, в якому зазначено, що місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

22.11.2022 від відповідача-1 надійшла заява, в якій він заперечив проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та просив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.02.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4865/22 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.03.2023.

01.03.2023 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 02.03.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7" відмовлено, у зв`язку із зайнятістю майданчиків для проведення відеоконференцій.

07.03.2023 позивач в підготовче засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач-1 проти позовних вимог заперечив, надав відзив на позов.

Крім того, відповідач-1 надав клопотання про призначення експертизи, в якому просив призначити економічну експертизу за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ від 15.06.2020.

Відповідач-2 в підготовче засідання не з`явився.

Клопотання відповідача-1 про призначення експертизи залишено на розгляді суду.

Ухвалою від 07.03.2023 відкладено підготовче засідання на 04.04.2023.

03.04.2023 від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

04.04.2023 позивач в підготовче засідання не з`явився.

Відповідач підтримав клопотання про призначення експертизи.

Відповідач-2 в підготовче засідання не з`явився.

Клопотання відповідача-1 про призначення експертизи залишено на розгляді суду для надання банку можливості подати свої заперечення.

Ухвалою від 04.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 12.05.2023. Відкладено підготовче засідання на 01.05.2023.

01.05.2023 позивач в підготовче засідання не з`явився, вимоги суду не виконав.

Ухвалою від 01.05.2023 відкладено підготовче засідання на 11.05.2023.

08.05.2023 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи для розгляду клопотання про призначення експертизи наступних документів: оригіналу кредитного договору № 134/ЮК-20МСБ від 15.06.2020, додатку № 1 "Графік погашення кредиту" та оригіналу виписки за особовим рахунком з 15.06.2020 по 02.05.2023 по кредитному договору № 134/ЮК-20МСБ від 15.06.2020.

11.05.2023 позивач в підготовче засідання не з`явився.

Відповідач-1 надав клопотання про вилучення та повернення йому як помилково поданих оригіналу кредитного договору № 134/ЮК-20МСБ від 15.06.2020, додатку № 1 "Графік погашення кредиту".

Крім того, відповідач-1 надав клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу виписки за особовим рахунком з 15.06.2020 по 02.05.2023 по кредитному договору № 135/ЮК-20МСБ від 15.06.2020.

Відповідач-2 в підготовче засідання не з`явився.

Ухвалою від 11.05.2023 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7" про призначення експертизи відмовлено. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 06.06.2023.

06.06.2023 сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач направив заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач-1 направив клопотання про відкладення розгляду справи не раніш ніж до 14.06.2023, з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи по суті позовних вимог не розпочато.

Ухвалою від 06.06.2023 відкладено розгляд справи по суті позовних вимог на 04.07.2023.

03.07.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

04.07.2023 позивач та відповідач-2 в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Відповідач-1 надав додаткові пояснення до відзиву в якості аргументів вступного слова та виступу на судових дебатах.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

04.07.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення відповідача-1, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.10.2020, а також укладеного для забезпечення виконання умов кредитного договору договору застави транспортного засобу № 135/ЮК-20МСБ від 15.06.2020 та договору поруки № 135/ЮПОР-20МСБ від 15.06.2020.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-1 проти позову заперечив, зазначив, що позивач не додав до позову платіжних документів про перерахування коштів з кредитного рахунку.

Відповідач-1 зазначив, що позивач вказав у позові, що у ТОВ «СМК-7» виникло зобов`язання достроково погасити кредит, оскільки банк відповідно до п. 9.2. кредитного договору звернувся до товариства з вимогою про дострокове погашення кредиту, проте доказів отримання товариством вимоги про дострокове погашення кредиту позивач не надав, а надав суду лише самі вимоги.

Відповідач-1 наголосив, що відповідно до п. 4.1. кредитного договору заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до Графіка повернення заборгованості.

Додаток № 1 до кредитного договору містить таблицю "Графік погашення кредиту", згідно якого сума щомісячних платежів з погашення кретин складає 13 138,89 грн.

При цьому, ні графіком погашення кредиту, ні умовами повернення кредиту розділу 4 кредитного договору не розкриваються складові частини щомісячної суми погашення у розмірі 13 138,89 грн.

Проте, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, проценти з розрахунку 45 % річних позивачем почали нараховуватись з 04.05.2021 та продовжують нараховуватись до цього часу.

При цьому, жодного обґрунтування одностороннього підвищення відсоткової ставки до 45% річних з 04.05.2021 - не має.

Також для відповідача -1 є незрозумілим, чому банк залишив зазначену відсоткову ставку як постійну для обчислення відсотків, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості товариство неодноразово здійснювало погашення сум кредиту після пропуску строку повернення заборгованості.

Отже, на думку відповідача-1, не зважаючи на погашення простроченої заборгованості банк продовжував нараховувати проценти з розрахунку 45 % річних.

Крім того, відповідач-1 зазначив, що безпідставним є нарахування пені у сумі 396,61 грн. з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, п.п. 15,18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України.

Також відповідач-1 вказує, що позивачем не враховано поточні платежі 30.12.2022 в розмірі 11 500,66 грн.

Відповідач наголосив, що, маючи незначну кредитну заборгованість за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ від 15.06.2020, викликану негативним впливом війни на господарську діяльність, різким зменшенням замовлень на виготовлення профілюючої продукції товариство 14.11.2022 звернулось до банку з пропозицією про реструктуризацією заборгованості по вищезазначеному договору.

Банк відповів листом від 26.12.2022, у якому фактично прийняв пропозицію про реструктуризацію заборгованості, конкретизувавши умови її проведення.

Демонструючи змістовність намірів подальшої співпраці з банком та погашення заборгованості, товариство 30.12.2022 здійснило часткове погашення кредиту.

14.01.2023 товариство звернулось до банку з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, надавши усі необхідні для цього документи.

Відповідач-1 також надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що у вимозі від 25.10.2022 позивач не вимагав від відповідача-1 сплатити пеню, оскільки за нормами Цивільного Кодексу позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку.

В той же день, 25.10.2022 позивач направив вимогу до відповідача-1. Десятим днем після відправлення банком вимоги від 25.10.2022 є 04.11.2022.

Отже, відповідач-1 вважає, що з моменту формування вимоги від 25.10.2022 та її відправлення 25.10.2022 та з урахуванням 10 календарних днів з моменту відправлення вимоги, позивач змінив строк повного виконання ТОВ "СМК-7" зобов`язань по повернення кредиту з 14.06.2023 (дати остаточного погашення кредиту по кредитному договору) на 04.11.2022 (10 останній день, встановлений банком у вимозі від 25.10.2022).

Відповідач-1 зазначає, що пред`явлення вимоги від 25.10.2022 про дострокове повернення усієї суми кредиту АТ "КБ "Глобус" достроково змінило строк кредитування та строк повного виконання ТОВ "СМК-7" зобов`язань по кредиту, що має наслідком припинення нарахування процентів по кредиту та фіксування суми заборгованості станом на 04.11.2022.

Після дострокової зміни позивачем строку погашення кредиту, відповідач-1 здійснив погашення частини заборгованості у сумі 11 500,66 грн (платіжна інструкція № 3702 від 30.12.2022).

Отже, на думку відповідача-1, з урахуванням пред`явлення позивачем вимоги від 25.10.2022 про дострокове повернення усієї суми кредиту, включаючи тіло кредиту та проценти, а всього у загальній сумі 179 454,12 грн, односторонньої зміни АТ "КБ "Глобус" строку виконання ТОВ "СМК-7" усіх зобов`язань з погашення кредиту з 14.06.2023, який встановлений у кредитному договорі, на 04.11.2022 - 10 день з моменту відправлення вимоги позивачем від 25.10.2022 та, з урахуванням того, що відповідач-1 відповідно до платіжної інструкції № 3702 від 30.12.2022 здійснив погашення частини заборгованості у сумі 11 500,66 грн, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.10.2020 становить 167 953,46 грн, виходячи з розрахунку: 179 454,12 грн (сума у вимозі від 25.10.2022) - 11 500,66 грн (сума, сплачена 30.12.2022) = 167 953,46 грн.

Вказану суму - 167 953,46 грн. відповідач-1 визнає, вважає правомірною, обґрунтованою, готовий сплатити та просить суд визнати цю суму як розмір заборгованості за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.10.2020.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-2.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, ухвали суду від 26.01.2023, 13.02.2023, 02.03.2023, 07.03.2023, 04.04.2023, 01.05.2023, 11.05.2023, 06.06.2023 не були відправлені учасникам даної справи засобами поштового зв`язку.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до вказаних вище положень, господарським судом було здійснено надсилання ухвал суду на електронну адресу відповідача-2- , які отримані останньою, що підтверджується Довідками про доставку електронного листа на електронну адресу відповідача-2.

Так, ухвалою суду від 26.01.2023, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 04.07.2023 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач-1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Крім того, суд зазначає, що секретарем судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області 02.02.2022 передавалась телефонограма відповідачу-2, про наявність справи в суді.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.10.2020, а також укладеного для забезпечення виконання умов кредитного договору та договору поруки № 135/ЮПОР-20МСБ від 15.06.2020.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7" (позичальник) був укладений кредитний договір № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.06.2020 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. цього договору банк надає позичальнику кредит в грошовій формі в розмірі 479 000,00 грн., що погашається відповідно до графіка погашення кредиту, наведеного у додатку № 1 до цього договору. Строк кредитування - 36 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 14.06.2023 включно; процентна ставка - в період з 15.06.2020 по 14.06.2023 -19 %, комісія за обслуговування кредитного рахунку, без ПДВ, а саме: комісія за надання кредиту (сплачується одноразово) - 3,5 % від суми кредиту - 16 555,00 (п. 1.1).

Строк користування кредитом починається з моменту перерахування коштів з кредитного рахунку (п. 2.3 кредитного договору).

Повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів зі свого поточного рахунку на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ ПАТ КБ "Глобус". Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до графіка повернення заборгованості (додаток № 1 до договору).

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом (п. 4.1 кредитного договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються за період з надання кредиту до дня повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту (п. 4.2 кредитного договору).

Нарахування процентів банком за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно за період з 01 числа місяця по останнє число місяця (включно) та у день остаточного повернення кредиту.

День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів та комісій не включається (п. 4.3 кредитного договору).

Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк по 10 число кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься банком для обліку прострочених нарахованих доходів. (п. 4.4. кредитного договору).

У разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту у строки, передбачені цим договором, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки, збільшеної на 5 % річних до діючої процентної ставки, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення (п. 4.6 кредитного договору).

Позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором (п. 6.1.1, 6.1.2 кредитного договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 14.06.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором (п. 10.1 кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що позивач на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором надав позичальнику грошові кошти шляхом перерахування 15.06.2020 коштів з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок відповідача-1, з метою придбання автомобіля марки «HYUNDAI», модель TUCSON, 2020 року випуску, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою з рахунку позивача.

Проте, позичальник неналежним чином не виконав покладені на нього зобов`язання, прострочив сплату кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого станом на 24.10.2022 у відповідача-1 виникла строкова заборгованість перед АТ "КБ "Глобус" за кредитом у сумі 105 111,08 грн., прострочена заборгованість за кредитом в сумі 49 467,55 грн., прострочена заборгованість за процентами в сумі 24 875,49 грн

25.10.2022 АТ "КБ "Глобус" звернулось до позичальника з вимогою сплатити наявну у нього заборгованість, однак відповдач-1 заборгованість не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач-1, з урахуванням пред`явлення позивачем вимоги від 25.10.2022 про дострокове повернення усієї суми кредиту, включаючи тіло кредиту та проценти, а всього у загальній сумі 179 454,12 грн, односторонньої зміни АТ "КБ "Глобус" строку виконання ТОВ "СМК-7" усіх зобов`язань з погашення кредиту з 14.06.2023, який встановлений у кредитному договорі, на 04.11.2022 - 10 день з моменту відправлення вимоги позивачем від 25.10.2022 та, з урахуванням того, що відповідач-1 відповідно до платіжної інструкції № 3702 від 30.12.2022 здійснив погашення частини заборгованості у сумі 11 500,66 грн, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.10.2020 зазначив, що загальна сума заборгованості за кредитом становить 167 953,46 грн, виходячи з розрахунку: 179 454,12 грн (сума у вимозі від 25.10.2022) - 11 500,66 грн (сума, сплачена 30.12.2022) = 167 953,46 грн.

Вказану суму - 167 953,46 грн. відповідач-1 визнає, вважає правомірною, обґрунтованою, готовий сплатити та просить суд визнати цю суму як розмір заборгованості за кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 15.10.2020.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжної інструкції № 3702 від 30.12.2022 на суму 11 500,66 грн. та здійснивши перерахунок заявлених до стягнення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, суд дійшов висновку, що з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню: строкова заборгованість за кредитом у сумі 105 111,08 грн., прострочена заборгованість за кредитом у сумі 37 966,89 грн.

Перевіривши розрахунок строкової заборгованості за процентами та простроченої заборгованості за процентами, суд зазначає наступне.

У вимозі від 25.10.2022 позивач не вимагав від відповідача сплатити пеню, оскільки за нормами Цивільного Кодексу позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку.

В той же день, 25.10.2022 позивач направив вимогу до відповідача-1 (а.с.25,27) про сплату заборгованості в розмірі 179 454,12 грн.

10 днем після відправлення банком вимоги від 25.10.2022 року є 04.11.2022.

Отже, вбачається, що з моменту формування вимоги від 25.10.2022 та її відправлення 25.10.2022,з урахуванням 10 календарних днів з моменту відправлення вимоги, позивач змінив строк повного виконання відповідачем-1 зобов`язань по повернення кредиту з 14.06.2023 (дати остаточного погашення кредиту по кредитному договору) на 04.11.2022 року (10 останній день, встановлений банком у вимозі від 25.10.2022).

Відповідно до частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правових висновків Великої палати Верховного Суду щодо застосування норм частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України, викладених у пункті 91 постанови Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика палата Верховного Суду у пункті 111 постанови від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, зазначивши:

"У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4- 1 Оце 18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Таким чином, пред`явленням вимоги від 25.10.2022 про дострокове повернення усієї суми кредиту позивач достроково змінив строк кредитування та строк повного виконання відповідачем зобов`язань по кредиту, що має наслідком припинення нарахування процентів по кредиту та фіксування суми заборгованості станом на 04.11.2022

Таким чином, враховуючи наведене, строкова заборгованість по процентам становить 6 670,49 грн, а не 7 432,49 грн., як визначено позивачем.

Отже, задоволенню підлягає строкова заборгованість за процентами у сумі 6 670,49 грн., прострочена заборгованість за процентами у сумі 24 875,49 грн.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача за несвоєчасне повернення відсотків пеню в сумі 369,61 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 (зі змінами) «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» встановлено з 12.03.2020 року на усій території України карантин та рішенням уряду загальнонаціональний карантин продовжувався на строк до 30 червня 2023 постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2023 № 383.

Відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Також, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Законом від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який надалі і на даний час неодноразово продовжено.

Отже, вимоги АТ "КБ "Глобус" про стягнення з ТОВ "СМК-7" пені суперечать пунктам 15 та 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача-1 пені в розмірі 369,61 задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідача -1 та відповідача - 2, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За приписами ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Також, згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже зазначалося вище, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань відповідача-1, 15.06.2020 між ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) та позивачем укладено Договір поруки №135/ЮПОР- 20МСБ, відповідно до умов п. 1.1. якого, в порядку та на умовах визначених цим договором Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником/Відповідачем-1/Боржником, зобов`язань за Кредитним договором № 135/ЮК-20МСБ «Авто в кредит» від 15.06.2020, що укладений між кредитором та боржником, згідно з яким боржник зобов`язаний в строк до 14.06.2023 повернути кредиторові кредит у сумі 473 000,00 грн., сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі в розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктами 1.3., 1.4. Договору поруки, Поручитель підтверджує, що йому відомі всі умови Кредитного договору. У випадку внесення Позичальником/Відповідачем 1/Боржником та Банком/Позивачем змін та доповнень до Кредитного договору Поручитель/Відповідач 2 дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за цим Договором зобов`язання боржника (збільшення розміру кредиту, збільшення розміру процентів за його користування, продовження строку користування кредитними коштами, комісії, тощо), що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У разі порушення боржником зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Проте, відповідач-2 не виконав своїх зобов`язань за Договором поруки. Станом на день ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості за Кредитним договором.

На підставі зазначеного, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, зважаючи на порушення відповідачем-1 зобов`язань, передбачених Кредитним договором, які забезпечені порукою на підставі Договору поруки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 (як з боржника) та з відповідача-2 (як з поручителя) заборгованості за кредитним договором є такими, що підлягають частковому задоволенню зі солідарним стягненням з відповідачів на користь позивача: простроченої заборгованості по процентам у розмірі 24 875,49 грн., строкової заборгованості по процентам у розмірі 6 671,17 грн., простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 37 966,89 грн., строкової заборгованість по кредиту в розмірі 105 111,08 грн.

В частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 11 500,66 грн. та пені в розмірі 369,61 грн. слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви позивач згідно платіжного доручення № 5889 від 05.12.2022 сплатив 2 808,84 грн (а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в порядку, визначеному частиною 1 статті 130 ГПК України та частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору у розмірі 1 259,65 грн, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було подано заяву про визнання позову.

Згідно з абз. 3 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7", Відповідача-2: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 187 256,22 грн. - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві Металоконструкції-7" (49050, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1, ідентифікаційний код 40490977) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ідентифікаційний код 35591059) прострочену заборгованість по процентам у розмірі 24 875,49 грн., строкову заборгованість по процентам у розмірі 6 671,17 грн., прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 37 966,89 грн., строкову заборгованість по кредиту в розмірі 105 111,08 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Стройавтосервіс" (49100, м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 115, ідентифікаційний код 35163747) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код 14282829) 679, 86грн - частину витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ідентифікаційний код 35591059) прострочену заборгованість по процентам у розмірі 24 875,49 грн., строкову заборгованість по процентам у розмірі 6 671,17 грн., прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 37 966,89 грн., строкову заборгованість по кредиту в розмірі 105 111,08 грн., про що видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ідентифікаційний код 35591059) 679, 85грн- частину витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повернути Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ідентифікаційний код 35591059) судовий збір в розмірі 1 259,65 грн. з Державного бюджету України, сплачений ним у складі судового збору в сумі 2 808,84 грн. за платіжним дорученням № 5889 від 05.12.2022, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Накази та ухвалу про повернення судового збору видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 14.07.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко