ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. Справа№ 910/2248/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання Місюк О.П.

за участю представників:

позивача - Суховерська О.В.;

відповідача - Прохоров Ю.Г.;

третьої особи 1 - не з`явились;

третьої особи 2 - не з`явились;

третьої особи 2 - не з`явились.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022

у справі №910/2248/22 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго";

3. Кабінет Міністрів України

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" звернулося з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості у розмірі 5258814,66 грн у зв`язку із невчасним розрахунком відповідачем за отриману від позивача електроенергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань з оплати вартості переданої у січні-грудні 2021 року електроенергії за договором №950/01 від 11.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2021 відкрито провадження у справі №910/2248/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.05.2022 представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2022 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 залучено до участі у справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Кабінет Міністрів України у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 (повне рішення складено 29.07.2022) у справі №910/2248/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр", з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь позивача заборгованість у розмірі 3203339,77 грн.

Не погоджуючись з указаним рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним дотриманням норм матеріального права, а саме, ст. ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином умови укладеного між сторонами у справі договору щодо встановленого порядку здійснення оплати товару. На переконання позивача, при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд неправильно застосував положення ч. 1 ст. 530 ЦК України та п. 10.4 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Комісії від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок №641) та не прийняв до уваги, що станом на час звернення позивача до суду з даним позовом Регулятор не оприлюднив своє рішення щодо затвердження вартості послуги за періоди січень-травень, липень та жовтень 2021 року. Отже, зобов`язань з оплати електричної енергії за відповідні розрахункові періоди у Гарантованого покупця не виникло. В підтвердження своїх доводів відповідач покликається на постанову Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №910/11830/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 апеляційну скаргу у справі №910/2248/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху у справі №910/2248/22 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

07.09.2022 Господарський суд міста Києва скерував матеріали справи №910/2248/22 до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 апеляційну скаргу у справі №910/2248/22 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2248/22, розгляд справи призначено на 18.10.2022.

06.10.2022 на електронну адресу суду апеляційної інстанції від Кабінету Міністрів України надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого третя особа-3 просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

07.10.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії є самостійним зобов`язанням, із самостійними предметами та суб`єктами. Вартість поставленої електричної енергії визначається сторонами у відповідних актах купівлі-продажу на підставі яких Регулятор приймає рішення щодо розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, а не навпаки. Тому таке рішення регулятора не є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, з настанням якої настає обов`язок з оплати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 відкладено розгляд справи №910/2248/22 на 08.11.2022.

07.11.2022 до суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшло клопотання про закриття провадження у справі №910/2248/22 в частині стягнення з відповідача боргу за поставлену електричну енергію в розмірі 2936995,66 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 відкладено розгляд справи №910/2248/22 на 06.12.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 відкладено розгляд справи №910/2248/22 на 20.12.2022.

16.12.2022 Державне підприємство "Гарантований покупець" подало до суду доповнення до клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, до якого долучено платіжні доручення №№249658, 253326 від 20.09.2022 та від 21.09.2022, відповідно.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 задоволено клопотання скаржника про закриття провадження у справі №910/2248/22 в частині позовних вимог, визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" суми основного боргу в розмірі 2936995,66 грн, закрито провадження у справі в частині заявлених позовних вимог у сумі 2936995,66 грн. У розгляді справи №910/2248/22 оголошено перерву до 31.01.2023.

До суду 23.01.2023 від представника Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до винесення рішення об`єднаною палатою Верховного Суду у справі №910/15867/21 у подібних правовідносинах на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/439/23 від 30.01.2023, у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2248/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу у справі №910/2248/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 справу №910/2248/22 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 зупинено апеляційне провадження у справі №910/2248/22 до перегляду судових рішень об`єднаною палатою Верховного Суду у справі №910/15867/21 у подібних правовідносинах та зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результат перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду судових рішень у справі №910/15867/21.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2105/23 від 13.06.2023, у зв`язку зі звільненням у відставку судді Пашкіної С.А., призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2248/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 апеляційну скаргу у справі №910/2248/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 справу №910/2248/22 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, поновлено апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.07.2023.

07.07.2023 до суду від представника Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшли письмові пояснення, згідно яких відповідач, з урахуванням доводів викладених в постанові Верховного Суду від 07.04.2023 у справі №910/15867/21, вказує на передчасність звернення позивача з даним позовом до суду та відповідно, відсутність у відповідача заборгованості за електричну енергію спірного періоду.

В судовому засіданні 11.07.2023 представники сторін надали додаткові пояснення по суті спору.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в ній, просив рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд оскаржуване рішення залишити без змін, скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.11.2019 між Держаним підприємством "Гарантований покупець" (гарантований покупець за договором, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" (виробник за "зеленим" тарифом за договором, позивач) укладено договір №950/01 (далі - договір), за умовами якого продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок №641).

Відповідно до п. 2.3 договору в редакції додаткової угоди №1/337/01/20 від 28.02.2020 продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Як встановлено у п. 2.4 договору в редакції додаткової угоди №1/337/01/20 від 28.02.2020 продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачам, у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.

Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці (п. 2.5 договору).

Згідно з п. 3.1 договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору сторонами унормовано, що оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

У випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за «зеленим» тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за «зеленим» тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період (п. 3.4 договору, в редакції додаткової угоди від 11.02.2021 №465/01/21).

Згідно пп. 2 п. 4.5 договору гарантований покупець зобов`язаний у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію.

Відповідно до п. 7.4 договору, якщо продавець за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором уже встановлено йому «зелений» тариф і продавець за «зеленим» тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого» тарифу (до 01.01.2030).

На виконання умов договору позивачем за період з січня 2021 року по грудень 2021 року було здійснено продаж електроенергії в обсязі 5942395,000 кВт*год на загальну суму 30034426,93 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії, які підписані сторонами без заперечень та зауважень.

Так, згідно акту купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2021 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію в січні 2021 року вартістю 172416,45 грн, у лютому 2021 року вартістю 915003,08 грн, у березні 2021 року вартістю 3094701,34 грн, у квітні 2021 року вартістю 1945362,54 грн, у травні 2021 року вартістю 3794561,32 грн, у червні 2021 року вартістю 4480232,42 грн, у липні 2021 року вартістю 4990405,70 грн, у серпні 2021 року вартістю 3973404,17 грн, у вересні 2021 року вартістю 2805396,34 грн, у жовтні 2021 року вартістю 2653175,14 грн, у листопаді 2021 року 983614,43 грн та у грудні 2021 року вартістю 226138,26 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання в частині своєчасної оплати коштів за відпущену позивачем електричну енергію за кожен із місяців у період січень - грудень 2021 року, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути.

В свою чергу, відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що обов`язок Державного підприємства "Гарантований покупець" з оплати 100% вартості відпущеної продавцям за "зеленим" тарифом електричної енергії відносно кожного попереднього розрахункового періоду виникає лише після отримання Державним підприємством "Гарантований покупець" підписаного продавцем акту купівлі продажу електроенергії та оприлюднення рішення регулятором щодо затвердження розміру вартості послуги, наданої Державним підприємством "Гарантований покупець" у розрахунковому місяці. А відтак, за твердженням відповідача, термін оплати за електричну енергію за січень-грудень 2021 року не міг виникнути раніше трьох днів з дати оприлюднення рішення регулятором щодо затвердження розміру вартості послуги.

Як зазначав відповідач, станом на час розгляду справи судом першої інстанції рішення регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за січень-травень та липень 2021 року Регулятором (НКРЕКП) не затверджено та не оприлюднено, тому строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем за вказаний період не настав, а розрахунки за червень, серпень, вересень, листопад та грудень 2021 року здійснено відповідачем після затвердження розміру вартості послуги в повному обсязі.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог (у зв`язку з оплатою відповідачем за поставлену електроенергію за червень, серпень, вересень, листопад та грудень 2021 року), дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Мотивуючи прийняте рішення місцевий господарський суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 3203339,77 грн на підставі договору за поставлену електричну енергію у січні-травні, липні та жовтні 2021 року. Зокрема, в матеріалах справи наявні підписані між сторонами та скріплені печатками акти купівлі-продажу електроенергії в яких визначено вартість поставленої електричної енергії, а тому рішення Регулятора не можна розглядати як відкладальну обставину в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, з настанням якої виникає обов`язок з оплати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.04.2023 у справі №910/15867/21, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника "останньої надії"; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування "зеленого" тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку. Для забезпечення загальносуспільних інтересів відповідно до частини третьої цієї статті Кабінет Міністрів України може покладати на учасників ринку інші спеціальні обов`язки з дотриманням норм цієї статті.

Частинами другою та третьою статті 65 цього ж Закону передбачено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зеленим" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

Купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом затверджується Регулятором.

Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії "зеленого" тарифу.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Порядок і строки розрахунків за договорами купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом регулюються Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641.

Відповідно до п. 10.1 Порядку №641 до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до п. п. 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.

Згідно з п. 10.4 Порядку №641 після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Таким чином, відповідно до Порядку №641 позивач має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за поставлену ним електричну енергію відповідно до укладеного договору, а відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи (два авансових та один - за фактом закінчення розрахункового місяця), а саме: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом трьох робочих днів з дати затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Сторони, керуючись принципом свободи договору, погодили в п. 3.3 договору (в редакції додаткової угоди від 11.02.2021 №465/01/21), що оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку №641 або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Пунктом 10.4 Порядку №641 встановлено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Таким чином, строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги Комісією) з посиланням на п. 10.4 Порядку №641.

У даному випадку, сторони підписавши договір, якраз і встановили у п. 3.3 договору певний порядок розрахунків за електричну енергію, відповідно до глави 10 Порядку №641.

Враховуючи викладене, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.04.2023 в справі №910/15867/21 не встановила колізії норм спеціального законодавства (Закону України "Про ринок електричної енергії" та Порядку №641) з актами загального законодавства (зокрема ЦК України та ГК України).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Отже, з огляду на приписи ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 10.4 Порядку №641, п. 3.3 договору та ст. 530 ЦК України грошове зобов`язання відповідача за розрахунком вартості придбаної у позивача електричної енергії за періоди січень-грудень 2021 року мало бути виконано після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Як слідує з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" звернулося з даним позовом до суду 09.02.2022.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, у відзиві на позовну заяву Державне підприємство "Гарантований покупець" повідомило, що розмір вартості послуг за червень, серпень, вересень та листопад 2021 року затверджений постановою НКРЕКП №300 від 15.02.2022, за грудень 2021 року - постановою НКРЕКП №254 від 11.02.2022. До відзиву відповідачем долучено докази оплати коштів за розрахункові періоди червня, серпня, вересня, листопада та грудня 2021 року, а саме платіжні доручення на загальну суму 26831071,42 грн.

З огляду на здійснені оплати відповідача, позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог на суму 26831071,42 грн та відповідно, стягнення з відповідача 3203339,77 грн (30034411,19 - 26831071,42). Оскаржуване рішення суду прийняте з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення (25.07.2022) розмір вартості послуг за січень-травень, липень та жовтень 2021 року не затверджено Регулятором. Розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державному підприємству "Гарантований покупець" у січні - травні, липні та жовтні 2021 року був затверджений постановою НКРЕКП №1117 від 09.09.2022 (в період розгляду справи судом апеляційної інстанції).

З урахуванням викладеного слід відмітити, що так як станом на час звернення позивача до суду з даним позовом та під час розгляду справи судом першої інстанції Регулятор не оприлюднив своє рішення щодо затвердження вартості послуги за період січень - травень, липень та жовтень 2021 року, то відповідно і зобов`язань з оплати електричної енергії за відповідні розрахункові періоди в розмірі 100 % оплати за поставлену електричну енергію у Гарантованого покупця не виникло.

В силу положень ч. 1 ст. 4 ГПК України, юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, тоді як станом на час звернення до суду з даним позовом права Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" не були порушені, оскільки Регулятором не було затверджено розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за спірні періоди.

Таким чином є слушними доводи апеляційної скарги стосовно хибності висновків суду першої інстанції про те, що вартість поставленої електричної енергії визначається сторонами у відповідних актах купівлі-продажу на підставі яких Регулятор приймає рішення щодо розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, а не навпаки, позаяк розмір вартості послуги визначається саме на підставі даних комерційного обліку та у відповідності до положень ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Оскільки позивачем не доведено наявність прострочення оплати спірного періоду відповідно до п. 10.4 Порядку, Господарський суд міста Києва в порушення норм п. 10.4 Порядку №641, п. 3.3 договору, ст. 530 ЦК України не вірно визначивши строк виконання відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 100 % оплати за поставлену електричну енергію, не врахувавши специфіку спірних правовідносин та відповідного спеціального регулювання, дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 3203339,77 грн заборгованості за електроенергію відпущену позивачем за спірним договором у період січень - травень, липень та жовтень 2021 року.

З огляду на викладене висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та дослідженні усіх обставин і зібраних у справі доказів та доводів учасників справи.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що в силу п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2248/22 та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" є обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр", викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 було закрито провадження в частині заявлених позовних вимог у сумі 2936995,66 грн та повернуто Державному підприємству "Гарантований покупець" з Державного бюджету України 66078,00 грн, розподіл судових витрат здійснюється в частині позовних вимог у розмірі 266344,11 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2248/22 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Центр" (16500, Чернігівська обл., м. Бахмач, вул. Роменська, 1, ) на користь Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) 5992,74 грн (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні сімдесят чотири копійки) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.07.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко