ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.2023 Справа №905/20/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., за участі помічника (за дорученням) Лабуня С.Є., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: керівника Покровської окружної прокуратури, м.Покровськ. Донецька область в інтересах держави в особі

позивача 1: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Полтава

позивача 2: Східного офісу Держаудитслужби, м.Дніпро в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача 1: Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", м.Київ

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрод-Донбас", с.Новомихайлівка, Покровський район, Донецька область

до відповідача 3: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе", с.Єлизаветівка, Покровський район, Донецька область

про визнання недійсними договорів та зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 454,50га

Представники:

прокурор: Кадацька Д.М. (в режимі відеоконференції)

від позивача 1: не з`явився

від позивача 2: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідачів 2 та 3: Дудко М.О. (в режимі відеоконференції)

Суть справи:

Керівник Покровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, позивача 2: Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача 1: Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрод-Донбас", відповідача 3: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе", в якій просить суд:

- визнати недійсним договір №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 на виконання сільськогосподарських робіт, укладений між Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропрод-Донбас";

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропрод-Донбас" звільнити земельну ділянку площею 454,50га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0409, яка розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, м.Курахове, яку ТОВ "Агропрод-Донбас" займає на підставі договору №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 на виконання сільськогосподарських робіт;

- визнати недійсним договір №107-1/2021-Ф від 26.04.2021 на поставку зерна майбутнього врожаю, укладений між Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Жовтневе".

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що оспорюванні правочини є удаваними та вчиненими його сторонами з метою приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме, договору оренди землі, який суперечить вимогам цивільного та земельного законодавства, що відповідно до положень статей 203, 215, 235 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним. Оскільки оспорюваний договір №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 на виконання сільськогосподарських робіт, за яким здійснювалося користування земельними ділянками підлягає визнанню недійсним, тому земельна ділянка підлягає поверненню. Крім того, прокурор посилається на порушення відповідачем 1 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні договору на виконання сільськогосподарських робіт.

Як на підставу звернення до суду з позовом, прокурор послався на невиконання органами, до повноважень яких віднесено захист інтересів держави у відповідних сферах.

Ухвалою від 09.01.2023 позовну заяву залишено без руху.

Через систему "Електронний суд" до суду від ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" надійшла заява про повернення позовної заяви прокурора без розгляду.

На електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та до канцелярії суду від прокуратури надійшли письмові заперечення на клопотання про повернення позовної заяви. Також на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від прокуратури надійшла заява про усунення недоліків (з додатками).

Ухвалою від 20.01.2023 відмовлено у задоволенні заяви ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" про повернення позовної заяви прокурора без розгляду; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.02.2023.

30.01.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача 1 ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить суд відмовити у позові через недоведеність позовних вимог, зазначаючи про таке: відповідач є саме комерційним підприємством, здійснює діяльність на комерційній основі, а тому не підпадає під визначення «замовник» і не зобов`язане здійснювати публічні закупівлі; має право без втручання інших осіб використовувати земельні ділянки в межах їх цільового призначення, самостійно обирати собі контрагентів, умови договорів з ними, а вимоги прокурора є незаконним втручанням у господарські відносини підприємства; прокурор не навів жодного припису закону, який забороняє укладати з однією особою декілька договорів одночасно;

13.02.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача 2 ТОВ "Агропрод-Донбас" та відповідача 3 ТОВ "Жовтневе" надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, заяви про вступ у справу представників та заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

14.02.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та 21.02.2023 до канцелярії суду за підписом керівника Покровської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

Також 14.02.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача 1 ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 15.02.2023 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 14.03.2023.

27.02.2023 через систему "Електронний суд" до суду від представника відповідача 1 ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив.

08.03.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та 15.03.2023 до канцелярії суду від прокуратури надійшли письмові пояснення у справі від 07.03.2023 №56/3-259вих-23, в тому числі письмові пояснення від 07.03.2023 №56/3-264вих-23 на заперечення на відповідь на відзив представника відповідача 1 ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

13.03.2023 через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання представника відповідача 2 ТОВ "Агропрод-Донбас" про відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою від 14.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, задоволено клопотання представника відповідача 2 ТОВ "Агропрод-Донбас" про відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні, підготовче засідання відкладено на 12.04.2023.

27.03.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та 05.04.2023 до канцелярії суду від прокуратури надійшла відповідь на спільний відзив представника ТОВ "Агропрод-Донбас" та СТОВ "Жовтневе".

Ухвалою від 12.04.2023 за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 18.05.2023.

28.04.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від Управління Східного офісу Держаудитслужби надійшла заява про розгляд справи без участі представника Управління.

15.05.2023 через систему "Електронний суд" до суду від представника відповідача 2 ТОВ "Агропрод-Донбас" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

У судовому засіданні 18.05.2023 оголошено перерву до 24.05.2023.

23.05.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідачів ТОВ "Агропрод-Донбас" та СТОВ "Жовтневе" до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії угоди про дострокове розірвання договору №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 про виконання сільськогосподарських робіт.

Ухвалою від 24.05.2023 постановлено повернутися до стадії підготовчого провадження та підготовче засідання призначено на 27.06.2023.

23.06.2023 та 26.06.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від Покровської окружної прокуратури надійшли: письмова позиція у справі та клопотання про витребування доказів.

27.06.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від представника відповідача ТОВ "Агропрод-Донбас" надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи фотокопії листа від 20.12.2021 №2/9-6/1054-21 про дострокове розірвання договору №106.

Ухвалою від 27.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Покровської окружної прокуратури від 23.06.2023 про витребування доказів; закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 05.07.2023.

05.07.2023 до суду надійшли письмові заперечення щодо приєднання до матеріалів справи фотокопії листа від 20.12.2021 №2/9-6/1054-21 про дострокове розірвання договору №106.

Суд зазначає, що вказаний документ був приєднаний до матеріалів справи під час розгляду справи у судовому засіданні 27.06.2023, про що зазначено в ухвалі від 27.06.2023.

У судовому засіданні 05.07.2023 оголошено перерву до 07.07.2023.

Після оголошення перерви 05.07.2023 через систему «Електронний суд» до суду надійшов спільний відзив відповідача 2 - ТОВ «Агропрод-Донбас» та відповідача 3 - СТОВ «Жовтневе», який було сформовано в системі 13.03.2023 проте не надіслано до суду.

Відповідно до частини 2 статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що спільний відзив відповідачів 2 та 3 подано поза межами встановленого процесуального строку, вказаний відзив залишається судом без розгляду.

Від позивача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та відповідача 1 ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" протягом розгляду справи заяв про участь їх представників у судових засіданнях в режимі відеоконференції до суду не надходило.

Про розгляд справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином. Копії процесуальних документів (ухвал суду) були надіслані на офіційні електронні адреси сторін та до електронних кабінетів в системі "Електронний суд", а також розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями.

Електронні примірники ухвал були доставлені на електронні скриньки згідно із відповідними довідками про доставку, сформованими в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду».

Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

При цьому суд враховує, що явка представників сторін у судові засідання обов`язковою не визнавалася, про що судом безпосередньо доводились до відома сторін в ухвалах суду.

Згідно приписів статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, належне повідомлення сторін про розгляд справи, враховуючи, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

Суд враховує приписи статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України, за якими своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, суд зазначає, що вихід за межі строку розгляду справи, встановленого ГПК України зумовлено введенням в Україні воєнного стану, проведенням в тому числі і на території Донецької області бойових дій та перебування згідно пояснень представника відповідача 2 документів та доказів по даній справі в приміщенні ТОВ «Агропрод-Донбас» яке знаходиться в зоні проведення бойових дій. У зв`язку з чим після закриття підготовчого провадження по справі виникли обставини, які визначають необхідність реалізації учасниками справи прав, наданих сторонам на стадії підготовчого провадження, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, долучення до справи доказів, задля законного, обєктивного, всебічного та справедливого вирішення даного спору між сторонами, суд вийшов за межі строку та повернувся на стадію підготовчого провадження.

Вихід за межі строку розгляду справи, встановленого ГПК України не призвів до порушення розумності строку розгляду справи визначеного статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Присутній у судовому засіданні 07.07.2023 в режимі відеоконференції представник відповідачів ТОВ «Агропрод-Донбас» та СТОВ «Жовтневе» проти задоволення позову заперечив, надавши усні пояснення в обґрунтування своєї позиції; доводи прокурора вважає безпідставними та необґрунтованими.

Прокурор, що приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала позовні вимоги, з урахуванням поданих документів та наполягала на їх задоволені у повному обсязі. Заперечення представника відповідачів вважає необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи та надано їм правову оцінку.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

26.04.2021 між Державним підприємством «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (замовник, відповідач 1 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Донбас» (виконавець/підрядник, відповідач 2 у справі) укладено договір про виконання сільськогосподарських робіт №106-1/2011-ПР з додатковою угодою до нього №1 від 26.04.2021.

Відповідно до пункту 1.1. договору в порядку та на умовах цього договору виконавець надає, а замовник приймає та оплачує роботи з вирощування сільськогосподарської продукції, зазначених у додатку(-ах) до цього договору, на земельних угіддях ДП «ЦСЕНСМ».

Донецька дільниця (м.Курахове, Марїнський р-н, Донецька область), кадастрові номери земельних ділянок: :08:000:0409-454,50 га ріллі.

Загальна площа, земельних ділянок, яка передається в обробіток виконавцю 454,50 га, які виконуються технікою виконавця на основі впровадження прогресивних енергозберігаючих технологій з використанням високопродуктивної вітчизняної та іноземної техніки, засобів захисту рослин, добрив та насіннєвого матеріалу.

Строк виконання робіт/передачі врожаю: озимої пшениці на площі ріллі - 167,00 га до 30.08.2021 року, ярого ячменю на площі ріллі - 44,40 га до 30.08.2021 року, соняшника на площі ріллі - 195,8 га до 30.10.2021 року, просо на площі ріллі - 47.3 га до 30.10.2021 року (пункт 1.2. договору в редакції додаткової угоди №1 від 26.04.2021).

Пунктом 1.3. договору визначено, що виконавець виконує сільськогосподарські роботи, які є предметом договору, з використанням власних добрив, ЗЗР, насіння, паливно-мастильних матеріалів тощо (надалі - витратні матеріали) та власною технікою.

Згідно з пунктом 1.4. договору виконавець не має права без окремої письмової згоди замовника залучати до виконання даного договору третіх осіб. Ніякі правочини, які будуть укладені виконавцем із третіми особами не породжують жодних правових наслідків для замовника. Якщо замовник не надав окремої письмової згоди на укладання такого правочину.

Виконавець, відповідно до цього договору, забезпечує вирощування та передачу замовнику врожаю. Готова сільськогосподарська продукція, вирощена із посівного матеріалу та інших матеріалів виконавця, є власністю замовника (пункти 1.5., 1.6 договору).

Підрядник виконує сільськогосподарські роботи за даним договором може виконувати самостійно або з залученням субпідрядника (на підставі укладених договорів). При залученні підрядником для виконання своїх зобов`язань за цим договором субпідрядників, підрядник залишається повністю відповідальним перед замовником за якість і строки виконаних робіт/наданих послуг такими субпідрядниками (пункт 1.7 договору).

За умовами пункту 2.1. договору вартість робіт визначається на підставі калькуляції - Додатках до цього договору, який є невід`ємною частиною договору. Матеріали використовуються вартістю не вище ринкової. Виконавець має право внести доповнення в калькуляцію та додатки до цього договору, якщо це необхідно згідно технології вирощування, виключно з письмової згоди замовника. Калькуляція на кожен сільськогосподарський сезон складається окремим додатком до цього договору не пізніше 15 серпня поточного року.

Загальна ціна/вартість робіт, які будуть виконані згідно цього договору в 2020-2021 сільськогосподарському сезоні становить 4 231 320,00грн. Сторони домовились затвердити планову калькуляцію згідно цього додатку №1 та №2, та №3 та №4, які є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди та договору №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 року (пункт 2.2. договору в редакції додаткової угоди №1 від 26.04.2021).

Розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються у грошовій формі шляхом перерахування замовником коштів в сумі, визначеній у Актах прийому-передачі виконаних робіт, на поточний рахунок виконавця, до 31.12.2021 року. Оплата з ініціативи замовника може бути здійснена достроково (пункти 2.3., 2.4 договору).

Виконавець, згідно з пунктом 3.1 договору, зобов`язується, зокрема, провести сільськогосподарські роботи якісно, своєчасно та в повному обсязі на території замовника на площі 454,50 га. Скласти та надати на затвердження замовнику Акти приймання-передачі виконаних робіт/послуг, які підписуються сторонами протягом трьох робочих днів після закінчення кожного етапу робіт/послуг, відповідно до калькуляції цього договору. Письмово погоджувати з замовником види робіт, калькуляцією вартості робіт, строки виконання робіт. Вживати усіх заходів щодо збереження майна (врожаю), до передачі замовнику.

Відповідно до пункту 3.2 договору замовник зобов`язаний: сприяти виконавцеві у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановленому цим договором; прийняти роботу, належним чином та у належні строки виконану виконавцем відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі недоліків негайно заявити про них виконавцеві; забезпечити виконавцю доступ до сільськогосподарських угідь, зазначених у п.1.1. договору для виконання робіт; своєчасно, в строки передбачені п.2.3. цього договору, здійснити оплату виконаних виконавцем робіт.

Пунктом 6.1 договору визначено, що договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою виконавця і замовника. Будь-які зміни та доповнення до цього договору в обов`язковому порядку оформлюються шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємною частиною договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 січня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами повного обсягу зобов`язань по цьому договору (пункт 9.1. договору).

Договір та додаткова угода до нього підписані з боку ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в.о. генерального директора Білоус В.Б. та з боку ТОВ «Агропрод-Донбас» генеральним директором Омельченко М.І. та скріплено відтисками печаток сторін.

Додатком №1 до договору сторони визначили, затвердити калькуляцію вартості робіт/договірної ціни, перелік робіт, які будуть надані замовнику в ході виконання договору (Озима пшениця, 167 га ріллі) в розмірі 878860,00грн., з яких: 601200,00грн. - вартість робіт, 277660,00грн. - вартість матеріалу для виробництва продукції.

Додатком №2 до договору сторони визначили, затвердити калькуляцію вартості робіт/договірної ціни, перелік робіт, які будуть надані замовнику в ході виконання договору (ярий ячмінь, 44,40 га ріллі) в розмірі 191930,00грн., з яких: 137640,00грн. - вартість робіт, 54290,00грн. - вартість матеріалу для виробництва продукції.

Додатком №3 до договору сторони визначили, затвердити калькуляцію вартості робіт/договірної ціни, перелік робіт, які будуть надані замовнику в ході виконання договору (соняшник, 195,80 га ріллі) в розмірі 2618600,00грн., з яких: 1605560,00грн. - вартість робіт, 1013040,00грн. - вартість матеріалу для виробництва продукції.

Додатком №4 до договору сторони визначили, затвердити калькуляцію вартості робіт/договірної ціни, перелік робіт, які будуть надані замовнику в ході виконання договору (просо, 47,30 га ріллі) в розмірі 541930,00грн., з яких: 350020,00грн. - вартість робіт, 191910,00грн. - вартість матеріалу для виробництва продукції.

Також 26.04.2021 між Державним підприємством «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», як постачальником (відповідач -1 у справі), та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жовтневе», як покупцем (відповідач -3 у справі), укладено договір поставки зерна майбутнього врожаю №107-1/2021-Ф (далі - договір поставки).

Відповідно до пункту 1.1. договору поставки в порядку та на умовах цього договору постачальник у визначений сторонами строк поставляє, а покупець приймає та оплачує сільськогосподарську продукцію виробництва продавця (українського походження) (надалі - товар), найменування, кількість та якість товару - згідно до специфікації (додаток до цього договору), що є його невід`ємною частиною.

За умовами пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4, 2.5 договору поставки, термін поставки товару згідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору. Умови поставки товару згідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору. Товар може постачатись окремими партіями. Сторони домовились, що товар може бути отриманий покупцем під час збору, врожаю безпосередньо на місці збору врожаю (на полі), або із зернового складу постачальника. Поставка відповідної партії товару вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної сторонами відповідної партії товару та надання постачальником наступних документів: видаткова накладна, виписана на відповідну партію товару.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вартість товару узгоджується сторонами у Протоколі визначення договірної ціни (Додаток №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною).

Загальна вартість договору (загальна вартість товару) визначається шляхом множення кількості поставленого товару (в метричних тонах) на вартість однієї метричної тони визначеної в цьому договорі (пункт 3.2. договору поставки).

Оплата товару здійснюється на умовах передоплати та загальний розмір попередньої оплати відповідно до п.3.3.1 цього договору становить 9817500,00грн.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент надходження на розрахунковий рахунок постачальника остаточної оплати, розрахованої за правилами, визначеними п.3.3.1 даного договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими належним на те чином представниками сторін та скріплення відтисками печаток. Будь-які зміни та доповнення до цього договору, специфікації, розрахунки, Акти підлягають оформленню в якості Додатків до цього договору та є чинними за умови їх укладання/оформлення в порядку, передбаченому для укладання цього договору (пункт 8.2. договору поставки).

Строк дії договору: з дати набуття чинності - до 31 грудня 2024 року, а в частині виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором - до моменту їх повного та належного виконання. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (пункт 8.6. договору поставки).

Специфікацією до договору визначені: товар в асортименті, кількість та загальна вартість 9817500,00грн.; умови, термін поставки товару - 30.11.2021.

Договір, протокол визначення форвардної договірної ціни та специфікація до договору підписані з боку ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в.о. генерального директора Білоус В.Б. та з боку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» директором Шевченко М.В. та скріплено відтисками печаток сторін.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №288997416 від 08.12.2021 та №318007145 від 19.12.2022, об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка, площа 515,7 га, кадастровий номер :08:000:0409, адреса: Донецька область, Мар`їнський р., с/рада Дачненська форма власності - державна; власник земельної ділянки - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Разом з цим, згідно з інформації про державну реєстрацію іншого речового права, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 515,7 га з кадастровим номером :08:000:0409, передана в постійне користування ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

Вважаючи, що договір виконання сільськогосподарських робіт №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 та договір поставки зерна майбутнього врожаю №107-1/2021-Ф від 26.04.2021 є удаваними та вчиненими їх сторонами з метою приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме, договору оренди землі, оскільки їх істотні умови, встановлений порядок користування державною земельною ділянкою, порядок укладання, не відповідають нормам чинного законодавства щодо таких договорів, прокурор звернувся до суду із позовом про визнання вказаних договорів недійсними та повернення земельної ділянки.

Відповідно до Статуту Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, утворене з метою отримання прибутку за рахунок здійснення діяльності у галузі сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу сільськогосподарських рослин, насіння і садивного матеріалу лісових, декоративних та лікарських рослин, а також сільськогосподарського виробництва та надання послуг у сфері сільськогосподарського господарства (п.1.1, п.3.1 Статуту)

Згідно із пунктом 3.2. Статуту основним видом діяльності Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.

Предметом діяльності підприємства згідно п.3.3 Статуту, зокрема, але не виключно є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших однорічних і дворічних культур, оптова торгівля в тому числі зерном, насінням, тощо.

Пунктом 4.4 Статуту визначено, що підприємство має право від свого імені вчиняти господарські зобов`язання (правочини), укладати договори, угоди, контракти, набувати майнові та немайнові права, нести зобов`язання.

Згідно пункту 4.11 Статуту, підприємство здійснює вільний вибір господарської діяльності, самостійно формує програми та напрями своєї діяльності, обирає постачальників та споживачів продукції, робіт і послуг, якщо інший порядок вибору видів діяльності, постачальників та споживачів продукції, робіт і послуг не передбачений чинним законодавством. Підприємство самостійно визначає ціни на власну продукцію (товари, послуги, роботи), якщо інше не передбачено ліцензійними умовами щодо окремих видів діяльності, які здійснює підприємство та законодавством України.

Пунктом 7.13. Статуту передбачено, що державне підприємство здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності згідно із законодавством.

Надаючи правову оцінку вище встановленим обставинам суд виходить з наступного:

Предметом позову у справі, що розглядається, є вимоги прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання недійсними договорів №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 на виконання сільськогосподарських робіт та договору №107-1/2021-Ф від 26.04.2021 поставки зерна майбутнього врожаю. Прокурор зазначав про удаваність договорів, відсутність дозволу уповноваженого суб`єкта - власника земельної ділянки щодо передачі земельної ділянки третій особі, а також про порушення Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладання договору №106-1/2021-ПР від 26.04.2011 на виконання сільськогосподарських робіт.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення зобов`язання у статтях 11, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, згідно зі статтею 193 ГК України, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному законодавством.

Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст. 203, 215 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17).

Звертаючись з позовом про визнання спірних договорів недійсними з підстав їх удаваності і стверджуючи, що між відповідачами вчинено не договори підряду та поставки, а договір оренди землі, позивач має довести яким нормам права суперечать спірні на його переконання договори.

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Правова конструкція статті 235 ЦК України передбачає, що сторона, звертаючись до суду із відповідним позовом, має довести: для приховання якого саме правочину вчинено спірний правочин; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 Цивільного кодексу України, має визначити правочин, який насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним. Таким чином, вимоги про визнання удаваним договору спрямовані на встановлення обставин, які є підставою для вирішення спору та підлягають з`ясуванню судом під час вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №522/14890/16-ц).

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

При цьому виконання робіт може здійснюватися як із матеріалу підрядника та його засобами, так і з матеріалу замовника (статті 839, 840 ЦК України).

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предмет, кількість і асортимент поставки визначені ст. 266 ГК України, відповідно до якої предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Як встановлено судом та зазначено вище земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0409, перебуває у постійному користуванні відповідача 1, є об`єктом державної власності. Відповідно власником земельної ділянки є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, правокористувачем - ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

Таким чином, ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» є безстроковим користувачем земельної ділянки загальною площею 515,7 га, що наділений правом володіти та користуватися ними, а власником вказаних земель є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Водночас договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

За змістом положень частин 1, 2 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Відповідно до статті 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Положеннями статті 25 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що орендар земельної ділянки має право отримувати продукцію і доходи, що кореспондується з положеннями статті 775 ЦК України (наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані в результатів користування річчю, переданою у найм).

Зі змісту наведених правових положень вбачається, що на відміну від договору надання послуг, за яким виконавець за завданням замовника виключно надає послугу, за що отримує винагороду та не має підстав і мотивів сподіватися на отримання іншого прибутку чи права власності на продукцію, отриману в результаті такої діяльності, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням властивостей та, як наслідок такого користування, має на меті отримання продукції/доходів від такої діяльності.

Таким чином, на відміну від договору підряду, за яким виконавець за завданням замовника виключно виконує роботи, за що отримує винагороду (плату) та не має підстав і мотивів сподіватися на отримання іншого прибутку чи права власності на продукцію, отриману в результаті такої діяльності, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей.

При цьому, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою форму реалізації права користування земельною ділянкою і її корисними якостями, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

Розглядаючи правовідносини між відповідачами за договором підряду від 26.04.2021 та за договором поставки від 26.04.2021, суд враховує, що згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України зміст правочину може бути зафіксований як в одному, так і в кількох документах.

Положеннями статей 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проаналізувавши умови оспорюваного договору виконання сільськогосподарських робіт, суд встановив, що умови договору містять всі істотні умови, притаманні договору підряду.

За умовами оспорюваного договору підряду відповідач 2 - ТОВ «Агропрод-Донбас» виконує обсяг сільськогосподарських робіт на земельній ділянці відповідача 1 (із використанням власних добрив, ЗЗР, насіння, паливно-мастильних матеріалів тощо та власною технікою), забезпечує вирощування та передачу замовнику врожаю. Готова сільськогосподарська продукція, вирощена із посівного матеріалу та інших матеріалів виконавця, є власністю замовника.

Отже, відповідач 2 - ТОВ "Агропрод-Донбас" не стає власником врожаю, оскільки врожай за умовами договору належить відповідачу 1, виконавець не впливає на долю вирощеного врожаю, економічно незалежний від його кількості, а відтак вирощені на земельній ділянці культури (результат робіт) є власністю замовника, що відповідає положенням договору підряду.

Також відповідно до частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не робить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до пункту 3.2 договору замовник зобов`язаний: сприяти виконавцеві у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановленому цим договором; прийняти роботу, належним чином та у належні строки виконану виконавцем відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі недоліків негайно заявити про них виконавцеві; забезпечити виконавцю доступ до сільськогосподарських угідь, зазначених у п.1.1. договору для виконання робіт; своєчасно, в строки передбачені п.2.3. цього договору, здійснити оплату виконаних виконавцем робіт.

Тобто пунктом 3.2. договору встановлено можливість замовника огляду робіт на предмет наявності недоліків, що гарантує отримання замовником належного результату робіт, та в свою чергу свідчить про наявність намірів у відповідача 1 щодо отримання якісного результату робіт. Вказане узгоджується із положеннями частини 1 статті 853 ЦК України.

Крім того, договір підряду є відплатним договором, одним із обов`язкових елементів якого є ціна.

Відповідно до частин 1, 2 статті 189 ГК України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Відповідно до статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За умовами пункту 2.1. договору сторони домовились, що вартість робіт визначається у додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною договору. При цьому, як вбачається зі змісту положень пункту 2.3. договору в будь-якому разі вартість фактично виконаних робіт за цим договором фіксується в актах прийому-передачі виконаних робіт.

Таким чином, з аналізу договору вбачається, що при його укладанні сторонами у відповідності до вимог законодавства визначено ціну та спосіб визначення ціни робіт, які будуть виконуватись.

При цьому, як вже було зазначено вище, відповідно до частин 1, 2 статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відтак, за своєю правовою природою договір підряду передбачає передання результату роботи, наданих послуг замовникові.

Оспорюваний договір містить вказане положення, адже згідно з пунктом 3.1 приймання виконаних робіт оформлюється шляхом складання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг.

Крім того, пункт 1.6 договору визначає, що вирощена сільськогосподарська продукція є власністю замовника - відповідача 1.

Враховуючи наведене, сторони узгодили комплекс робіт з вирощування сільськогосподарської продукції саме на умовах договору підряду, оскільки результат робіт вирощений врожай є власністю замовнику, за виконані роботи замовник зобов`язався провести оплату, а приймання виконаних робіт оформлюється шляхом складання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг.

Дослідивши умови оспорюваного договору поставки зерна майбутнього врожаю, суд встановив, що умови договору містять всі істотні умови, притаманні договору поставки.

Відповідно до ст. 180 ГК України, істотними умовами договору поставки, є предмет, ціна та строк дії договору.

Відповідно до пункту 1.1. договору поставки відповідач 1 (постачальник) та відповідач 3 (покупець) визначили, що в порядку та на умовах цього договору постачальник у визначений сторонами строк поставляє, а покупець приймає та оплачує сільськогосподарську продукцію виробництва продавця (українського походження) (надалі - товар), найменування, кількість та якість товару - згідно до специфікації (додаток до цього договору), що є його невід`ємною частиною.

За умовами пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4, 2.5 договору поставки, термін поставки товару згідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору. Умови поставки товару згідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору. Товар може постачатись окремими партіями. Сторони домовились, що товар може бути отриманий покупцем під час збору, врожаю безпосередньо на місці збору врожаю (на полі), або із зернового складу постачальника. Поставка відповідної партії товару вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної сторонами відповідної партії товару та надання постачальником наступних документів: видаткова накладна, виписана на відповідну партію товару.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вартість товару узгоджується сторонами у Протоколі визначення договірної ціни (Додаток №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною).

Оплата товару здійснюється на умовах передоплати та загальний розмір попередньої оплати відповідно до п.3.3.1 цього договору становить 9817500,00грн.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент надходження на розрахунковий рахунок постачальника остаточної оплати, розрахованої за правилами, визначеними п.3.3.1 даного договору.

Строк дії договору: з дати набуття чинності - до 31 грудня 2024 року, (пункт 8.6. договору поставки).

Специфікацією до договору визначені: товар в асортименті, кількість та загальна вартість 9817500,00грн.; умови, термін поставки товару - 30.11.2021.

Таким чином, спірний договір містить в собі всі умови договору поставки (купівлі-продажу), оскільки спрямований на оплатну передачу майна постачальником у власність покупця.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

За умовами ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено та враховується, що спірні договори відповідають меті та діяльності відповідача 1, визначених Статутом; окремо містять всі істотні умови, притаманні договору підряду та договору поставки; спрямовані на досягнення певної мети визначеної сторонами у договорах; є оплатними та реальними.

Суд зазначає, що кожен правочин виражається в діях осіб, спрямованих на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків та спрямований на досягнення певної своєї мети; водночас, метою підприємницької діяльності є одержання прибутку.

Водночас дослідивши правову природу розподілу отриманого врожаю відповідно до умов спірних договорів вбачається, що сплата грошових коштів відповідачем 3, передбачених умовами договору поставки з урахуванням оплат, що мають бути здійснені відповідачем 1 відповідачу 2 за договором про виконання сільськогосподарських робіт не є компенсацією за використання земельної ділянки (орендною платою) відповідачем 2. Іншого суду прокурором не доведено.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для висновку, що спірні договори разом за своєю правовою природою є прихованим договором оренди землі, а тому відсутні і підстави для застосовування законодавчих положень передбачених для договору оренди землі, що врегульовані, зокрема, положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", а також правил, передбачених для договору оренди державного нерухомого майна.

Отже, виходячи з того, що за висновком суду спірні договори разом не є прихованим договором оренди землі і відповідно відсутні підстави для застосовувати положень передбачених земельним законодавством, доводи прокурора про порушення оспорюваними правочинами прав та інтересів держави в особі визначених прокурором позивачів, є безпідставними, оскільки порушення, про які зазначає прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, безпосередньо пов`язуються ним саме з укладанням прихованого договору оренди землі.

У постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від19.02.2022 у справі №904/2979/20 зазначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватися до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства.

З огляду на викладене, під час ухвалення рішень стосовно визнання недійсним договору, за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною оспорюваного правочину, в першу чергу, слід з`ясувати наявність/відсутність порушення цивільних прав та/або законних інтересів позивача спірним правочином.

У разі якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин порушує права та/або законні інтереси, в даному випадку держави, то лише після цього є необхідність оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства, про що також наголошує Верховний Суд у постановах, в тому числі, у постанові від 23.05.2023 у справі №917/1531/21.

Враховуючи правову позицію, викладену у вказаних постановах Верховного Суду та беручи до уваги, висновок суду про те, що оспорювані правочини не порушують права та законні інтереси держави в особі визначених прокурором позивачів, оскільки не є прихованим договором оренди землі, суд не розглядає та не надає оцінку доводам прокурора про те, що спірні договори укладено всупереч вимогам земельного законодавства та пов`язаними особами на предмет їх відповідності положенням законодавства.

Щодо вимог прокурора про порушенням відповідачем 1 процедури закупівлі передбаченої Законом України «Про публічні закупівлі» під час укладання договору на виконання сільськогосподарських робіт, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в Постановах Верховного Суду та зазначає про таке.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 154 своєї постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц звернула увагу на те, що якщо на виконання спірного правочину особою сплачені кошти або передане інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не приводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь особи або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 викладено висновок щодо застосування норм частини 3 статті 215, частин 1, 2 статті 216 ЦК України, а саме:

"Позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом.

Разом із тим позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача.

Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Водночас, у випадку звернення прокурора в інтересах держави з позовом про визнання недійсним виконаного/частково виконаного договору про закупівлю без заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, виключається як необхідність дослідження господарськими судами наслідків визнання договору недійсним для держави як позивача, так і необхідність з`ясування того, яким чином будуть відновлені права позивача, зокрема, обставин можливості проведення реституції, можливості проведення повторної закупівлі товару (робіт, послуг) у разі повернення відповідачем коштів, обов`язку відшкодування іншій стороні правочину вартості товару (робіт, послуг) чи збитків, оскільки обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові".

У постанові від 31.05.2023 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду у пункті 154 своєї постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, та зазначено про те, що визнання договору недійсним без поєднання із відповідною (відповідними) позовною (позовними) вимогою (вимогами), передбаченою (передбаченими) частинами 1 статті 216, статті 387, частин 1, третьої статті 1212 ЦК України) не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, тому така позовна вимога не може бути задоволена.

При цьому, щодо позовної вимоги прокурора зобов`язати ТОВ "Агропрод-Донбас" звільнити земельну ділянку площею 454,50га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0409 суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

При цьому, спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Таким чином, для позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 - ТОВ "Агропрод-Донбас" звільнити земельну ділянку яка перебуває в постійному користуванні відповідача 1 - ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", тобто фактично передати її законному користувачу, останній повинен перебувати в статусі позивача по даній справі.

Проте, прокурор визначив процесуальний статус ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" як відповідач 1, що матиме наслідком відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги в цій частині в разі визнання спірного договору недійсним.

Аналогічний правовий висновок наведено у пункті 33 постанови Верховного Суду від 11.04.2023 у справі № 916/508/22.

Враховуючи вищенаведений висновок суду, а також приймаючи до уваги відсутність поєднання вимоги про недійсність договору з іншими позовними вимогами передбачених частинами 1 статті 216, статті 387, частин 1, третьої статті 1212 ЦК України позовна вимога прокурора про визнання не дійсним договору №106-1/2021-ПР від 26.04.2021 на виконання сільськогосподарських робіт у зв`язку з порушенням при його укладанні норм Закону України «Про публічні закупівлі» не є ефективним способом захисту прав.

З огляду на викладене, позовні вимоги керівника окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, позивача 2: Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області задоволенню не підлягають.

Посилання прокурора у позовній заяві та поясненнях по справі на правові висновки Верховного Суду судом не приймаються, оскільки правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, наведені прокурором, не є релевантними до даних правовідносин. До даних спірних правовідносинах суд застосовує висновки наведені у судовому рішенні.

Також суд не приймає до уваги доводи представників відповідачів 2 та 3 про розірвання договору про виконання сільськогосподарських робіт №106-1/2011-ПР від 26.04.2021, оскільки згідно позиції викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17 розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на заявника.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 73-79, 86, 91, 129, 178, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог керівника Покровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, позивача 2: Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, до відповідача 1: Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрод-Донбас", відповідача 3: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе", про визнання недійсними договорів та зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 454,50га, відмовити повністю.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2023.

Суддя М.О. Лейба