ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2239/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засіданні Борисова Н.В.,
розглянувши зареєстровану 30.06.2023 р. за вх. № 2-985/23
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"
про ухвалення додаткового рішення
по справі № 916/2239/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"
до відповідача: Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН"
про стягнення 6823608,00 грн,
за участю представників сторін:
від позивача: Кравець О.І.,
від відповідача: Куцевол Д.В.
09.09.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (далі ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА", ТОВ "ЛДК УКРАЇНА", Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" (далі ПАП "ДЗВІН", Відповідач) 6823608,00 грн штрафу у зв`язку із неналежним виконання умов договору поставки від 03.02.2021 р. № К2102-5522 в частині виконання взятих на себе обов`язків із своєчасного відвантаження товару, у зв`язку із чим укладено додаткові угоди № 3 та № 4, за якими Відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити штраф у розмірі 7426608,00 грн у погоджений графік, однак останнім сплачено лише 600000,00 грн. При цьому, Позивач був змушений закуповувати сільськогосподарську продукцію в інших виробників.
Окрім заявлених до стягнення 6823608,00 грн штрафу, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 190118,82 грн, зазначаючи, що у відповідності до частини 8 статті 129 ГПК України відповідні докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022 р. позовній заяві ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/2239/22 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.
Одночасно із пред`явленням позову ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" подано до Господарського суду Одеської області заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на усе належне ПАП "ДЗВІН" рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що обліковуються на рахунках у банківських або інших кредитно-фінансових установах, в межах суми позовних вимог та понесених ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" судових витрат у загальному розмірі 7013726,82 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 р. частково задоволено заяву Позивача про забезпечення позову.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р. апеляційну скаргу ПАП "ДЗВІН" задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 р. у справі № 916/2239/22 скасовано частково; прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" про забезпечення позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 06.03.2023 р. касаційну скаргу ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р. у справі № 916/2239/22 залишено без змін.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 р. позовні вимоги ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" задоволено частково, стягнуто з ПАП "ДЗВІН" 3411804,00 грн штрафу та 102354,12 грн судового збору.

30.06.2023 р. від ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" на електронну пошту суду надійшов супровідний лист разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з ПАП "ДЗВІН" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи № 916/2239/22 у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог 61916,65 грн (загальний розмір витрат становить 126517,30 грн, з яких 17784,30 грн витрат, пов`язаних із апеляційним переглядом ухвали Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 р., 18284,30 грн витрат, пов`язаних із касаційним переглядом постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р., 2684,00 грн судового збору сплаченого за звернення із касаційною скаргою, 87764,70 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції).

Окрім того, заявник повідомляє суду, що 19.06.2023 р. відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення надіслано до суду засобами поштового зв`язку, однак згідно офіційну сайту АТ «УКРПОШТА» надіслана поштова кореспонденція повернута заявнику (відправлення не вручене під час доставки: інші причини), в підтвердження чого представляє опис вкладення, накладну та фіскальний чек АТ «УКРПОШТА» разом із трекінгом з сайту АТ «УКРПОШТА».

Враховуючи те, що заявником представлено докази надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду (13.06.2023 р. ухвалено рішення, а 19.06.2023 р. відповідно до представлених опису вкладення, накладної та фіскального чеку АТ «УКРПОШТА» заяву надіслано до суду, однак поштова кореспонденція не вручена отримувачу господарському суду), господарський суд вважає, що заявником дотримано вимоги частини 8 статті 129 ГПУ України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2023 р. призначено заяву ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" до розгляду в судовому засіданні на 10.07.2023 р.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено участь як представника ТОВ "ЛДК УКРАЇНА", так і ПАП "ДЗВІН" у призначеному на 10.07.2023 р. судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" підтримував заявлені вимоги та наполягав на задоволенні заяви в повному обсязі, представник ПАП "ДЗВІН" заперечував проти заявлених вимог та наполягав на відмові у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення представників сторін, 10.07.2023 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

28.05.2019 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 19/05-03 (Договір), у відповідності до пункту 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту усі види правової допомоги, передбачені ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - "Правова допомога"), а Клієнт оплачувати надану Об`єднанням Правову допомогу.

Правова допомога надається адвокатами Об`єднання, їх помічниками, а також іншими адвокатами, залученими до виконання Договору Об`єднанням відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (пункт 1.2 Договору).

Для надання Правової допомоги Клієнту особам, визначеним у п. 1.2 Договору, надаються такі повноваження представляти інтереси Клієнта в усіх судах загальної юрисдикції України з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, заявнику, відповідачу, заінтересованій особі, третій особі, зокрема, але не виключно підписувати та подавати від імені Клієнта заяви про видачу судового наказу, позовні заяви, інші заяви по суті справи, заяви про забезпечення позову, заяви про забезпечення доказів, заяви та клопотання з процесуальних питань, а також заперечення проти заяв і клопотань та інші процесуальні документи; знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються інтересів Клієнта; ознайомлюватися з матеріалами справ, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень… (пункт 1.3.1 Договору).

Сторони погоджують надання конкретних видів Правової допомоги: шляхом підписання додатку до Договору; або шляхом надходження Об`єднанню від Клієнта запиту на надання Правової допомоги (пункт 1.5 Договору).

Розмір винагороди Об`єднання за надання Правової допомоги та порядок її оплати Клієнтом, а також компенсації Клієнтом фактичних витрат Об`єднання, пов`язаних з наданням Правової допомоги, визначається у додатках до Договору (пункт 3.1 Договору).

Оплата вартості Правової допомоги, передбаченої цим Договором, є беззаперечним доказом її належного надання Об`єднанням та прийняття Клієнтом (пункт 3.2 Договору).

Договір є укладеним на строк до 31 грудня 2020 року включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Клієнта від обов`язку оплатити вартість наданої Об`єднанням правової допомоги (пункт 4.2 Договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

15.12.2021 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено Додаткову угоду № 21/12/15-1 до Договору, якою викладено пункт 4.2 останнього в новій редакції: «Договір є укладеним на строк до 31 грудня 2023 року включно. Сплив строку дії і цього Договору не звільняє Клієнта від обов`язку оплатити вартість наданої Об`єднанням Правової допомоги».

19.07.2022 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено Додаткову угоду № 22/07/19-2 до Договору, якою вирішено Доповнити Договір про надання правової допомоги № 19/05-03 від 28.05.2019 року ("Договір") Додатком № 22/07/Г9-2 до Договору та викласти цей Додаток у такій редакції: «Додаток № 22/07/19-2 до Договору:

Сторони погодили, що Об`єднання надає Клієнту професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва його інтересів у судовому спорі із Приватним агропромисловим підприємством "ДЗВІН" (ідентифікаційний код 30787900) ("ПАП "ДЗВІН") щодо стягнення з останнього на користь Клієнта штрафних санкцій за невиконання умов Договору поставки № К2102-5522 від 03.02.2021 року, укладеного між Клієнтом та ПАП "ДЗВІН", під час розгляду справи в суді першої інстанції, що включає зокрема, але не виключно: аналіз наданих Клієнтом документів, збір доказів, формування правової позиції, підготовку та подання позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань, інших необхідних процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, вчинення інших дій, необхідних для надання Клієнту професійної правничої (правової) допомоги, у межах повноважень, визначених у п. 1.3 Договору (пункт 1);

Розмір винагороди Об`єднання за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг якої визначено у п. 1 цієї Додаткової угоди, становить грошову суму в національній валюті України (гривні), еквівалентну 2500 доларів (дві тисячі п`ятсот), крім того ПДВ суму еквіваленту 500 доларів (п`ятсот), що разом становить грошову суму в національній валюті Україні (гривні), еквіваленту 3000 доларів (три тисячі) (пункт 2);

За результатами наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги, обсяг якої визначено у п.1 цієї Додаткової угоди до Договору, Сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги. Оформлення акта відбувається в такому порядку: Об`єднання направляє Клієнту акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги із зазначенням у ньому переліку наданих послуг/виконаних робіт та їх загальної вартості. Клієнт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги зобов`язаний підписати та повернути його Об`єднанню або направити письмову мотивовану відмову від його підписання. У випадку немотивованої відмови від підписання та/або немотивованого повернення акта приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги або неповідомлення про результати його розгляду у зазначений строк, послуги/роботи Об`єднання вважаються наданими/виконаними Об`єднанням належним чином та прийнятими Клієнтом у повному обсязі (пункт 4).

Адвокат Тетеря С.І. представляє інтереси ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" на підставі ордеру від 25.07.2022 р. серії АІ № 1256290.

14.06.2023 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) підписано акт № 22/07/19-2 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги (правової) допомоги за Договором про надання правової допомоги № 19/05-09 від 28.05.2019 р., відповідно до якого Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, а саме: підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області позовної заяви про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" ("ПАІІ "ДЗВІН") штрафу за Договором поставки № К2102-5522 від 03.02.2021 року у розмірі 6823608,00 грн; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області відповіді на відзив ПАП "ДЗВІН" у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області додаткових пояснень у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області заперечень щодо клопотання ПАП "ДЗВІН" про зупинення провадження у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області заперечені, на заяву ПАП "ДЗВІН" щодо порушення підсудності у справі №916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області клопотання про поновлення провадження у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області пояснень до судових дебатів у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області клопотання про проведення судових засідань, у справі № 916/2239/22 у режимі відеоконференції; представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у справі № 916/2239/22 у Господарському суді Одеської області у режимі відеоконференції, що мали місце 17.01.2023 року, 18.04.2023 року, 04.05.2023 року, 01.06.2023 року, 13.05.2023 року; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах справи № 916/2239/22.

Вартість наданих Послуг становить 73137,25 гри (сімдесят три тисячі сто тридцять сім гривень двадцять п`ять копійок), крім того ПДВ 14627,45 гри (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять сім гривень сорок п`ять копійок), що разом становить 87764,70 гри (вісімдесят сім тисяч сімсот шістдесят чотири гривні сімдесят копійок).

28.12.2022 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) підписано акт № 22/10/12 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги (правової) допомоги за Договором про надання правової допомоги № 19/05-09 від 28.05.2019 р., відповідно до якого Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, а саме: аналіз апеляційної скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" ("ПАП "ДЗВІН") на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 року у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду міста Києва відзиву на апеляційну скаргу ПАП "ДЗВІН" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 року у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотання про приєднання до матеріалів справи № 916/2239/22 засвідченої копії рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року у справі № 910/5151/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні у справі № 916/2239/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у справі № 916/2239/22, що відбулося 01.12.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Загальна вартість наданих Послуг становить 17784,30 гри (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні тридцять копійок), без ПДВ.

06.03.2023 р. Верховним Судом ухвалено постанову у справі № 916/2239/23, якою Касаційну скаргу ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р. у справі № 916/2239/22 без змін.

Відповідно до пункту 9.1 постанови Верховного Суду судовий збір за подання касаційної скарги покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

14.03.2023 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) підписано акт № 22/12/21-1 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги (правової) допомоги за Договором про надання правової допомоги № 19/05-09 від 28.05.2019 р., відповідно до якого Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, а саме: аналіз постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 року у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги па постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 року у справі № 916/2239/22.

Загальна вартість наданих Послуг становить 18284,30 грн (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні тридцять копійок), без ПДВ.

ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" представлено виписки по банківському рахунку, відповідно до яких перераховано Адвокатському об`єднанню "ЕВЕРЛІҐАЛ" 25.07.2022 р. 87764,70 грн 19.10.2022 р. 17784,30 грн, а 22.12.2022 р. 18284,30 грн.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Статтею 15 ГПК України унормовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із статтею 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

У відповідності до пунктів 1 та 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту частини 3 статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

В ході розгляду справи ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" заявлено що докази понесених стороною судових витрат будуть надані Позивачем у визначені чинним процесуальним законодавством строки.

Частиною 2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 р. у справі № 916/1340/18.

Господарським судом встановлено, що 28.05.2019 р. між Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) та ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги № 19/05-03, за умовами якого Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту усі види правової допомоги, передбачені ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а Клієнт оплачувати надану Об`єднанням Правову допомогу.

У той же час, умовами пункту 3.1 укладеного Договору передбачено, що розмір винагороди Об`єднання за надання Правової допомоги та порядок її оплати Клієнтом, а також компенсації Клієнтом фактичних витрат Об`єднання, пов`язаних з наданням Правової допомоги, визначається у додатках до Договору.

При цьому, умовами Додаткової угоди № 22/07/19-2 до Договору передбачено, що Об`єднання надає Клієнту професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва його інтересів у судовому спорі із Приватним агропромисловим підприємством "ДЗВІН" (ідентифікаційний код 30787900) ("ПАП "ДЗВІН") щодо стягнення з останнього на користь Клієнта штрафних санкцій за невиконання умов Договору поставки № К2102-5522 від 03.02.2021 року, укладеного між Клієнтом та ПАП "ДЗВІН", під час розгляду справи в суді першої інстанції, що включає зокрема, але не виключно: аналіз наданих Клієнтом документів, збір доказів, формування правової позиції, підготовку та подання позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань, інших необхідних процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, вчинення інших дій, необхідних для надання Клієнту професійної правничої (правової) допомоги, у межах повноважень, визначених у п. 1.3 Договору (пункт 1).

28.12.2022 р., 14.03.2023 р. та 14.06.2023 р. між Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) та ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) підписано досліджені в описовій частині рішення акти приймання-передачі наданих послуг.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Дана позиція є усталеною і підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 28.06.2022 у справі №910/5543/21, від 15.06.022 у справі №911/2652/17(911/3581/20), від 07.06.2022 у справі №906/323/21, від 14.06.2022 у справі №922/2321/20(922/2139/21), від 31.05.2022 у справі №927/727/21, від 31.05.2022 у справі №927/728/21, від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 18.05.2022 у справі №922/2339/21, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19,від 11.05.2022 у справі №902/974/21, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі №178/1522/18.

Як уже зазначалося, розмір понесених стороною судових витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо вартості наданих послуг (виконаних робіт).

За змістом частини 3 статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність).

За змістом частини 3 статті 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у главі 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦУ України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно із статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: (1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність); (2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; (3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність; (6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 р. у справі № 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19.

Відповідно до умов Додаткової угоди № 22/07-19/2 до Договору розмір винагороди Об`єднання за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг якої визначено у п. 1 цієї Додаткової угоди, становить грошову суму в національній валюті України (гривні), еквівалентну 2500 доларів (дві тисячі п`ятсот), крім того ПДВ суму еквіваленту 500 доларів (п`ятсот), що разом становить грошову суму в національній валюті Україні (гривні), еквіваленту 3000 доларів (три тисячі) (пункт 2).

Дослідивши та проаналізувавши зазначені умови укладеного між Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) та ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) Договору, Додаткових угод до нього та актів приймання-передачі наданих послуг, господарський суд встановив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений в вигляді грошової суми в національній валюті Україні (гривні), еквівалентній 3000 доларів (три тисячі).

У той же час, в актах наданих послуг уточнено погоджену вартість послуг, а саме 17784,30 грн за актом від 28.12.2022 р. № 22/10/12, 18284,30 грн за актом від 14.03.2023 р. № 22/12/21-1 та 87764,70 грн за актом від 14.06.2023 р. № 22/07/19-2.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як форма винагороди адвоката, але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

З огляду на викладене господарський суд зазначає про те, що у контексті цієї справи, фіксований розмір гонорару, погоджений між Позивачем та адвокатом у договорі про надання правової допомоги від 28.05.2019 р., додатковій угоді до цього договору та актах прийому-передачі правової допомоги, означає те, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання умов договору та призвели до настання цих умов не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у цих конкретних правовідносинах, що склалися між Позивачем і його адвокатом у цій справі, як і не має значення витрачений адвокатом Позивача час на надання послуг правничої допомоги та зазначеного кількості витрат такого часу в детальному описі робіт адвоката.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України ).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2023 р. у справі № 921/434/21 зазначено, що принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених Позивачем на правничу допомогу, через призму критеріїв, встановлених частиною 4 статті 126 та частиною 5 статті 129 ГПК України, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Господарський суд, оцінюючи обґрунтованість заявленої суми судових витрат із складністю справи, зазначає, що справа не є складною, не містить складних юридичних конструкцій, а також не містить великого обсягу доказів.

У той же час, господарський суд звертає увагу ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" на те, що приписами підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини 1 статті 282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у той же час приписи підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини 1 статті 315 ГПК України передбачають, що постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

В свою чергу, частина 14 статті 129 ГПК України передбачає, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, постанови судів апеляційної та касаційної інстанції передбачають зазначення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, у випадку даної справи апеляційного та касаційного перегляду за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову, відтак у господарського суду як суду першої інстанції відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача судових витрат, понесених Позивачем у зв`язку із апеляційним та касаційним оскарження ухвали та постанови, ухваленими за результатом розгляду заяви про забезпечення позову.

Окрім того, як зазначено по тексту рішення 06.03.2023 р. Верховним Судом ухвалено постанову у справі № 916/2239/23, якою Касаційну скаргу ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р. у справі № 916/2239/22 без змін. При цьому відповідно до пункту 9.1 постанови Верховного Суду судовий збір за подання касаційної скарги покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

З огляду на викладене, в господарського суду також відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача витрат зі сплати Позивачем судового збору за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції.

Оцінюючи співмірність витрат Позивача на оплату послуг адвоката за надання правової допомоги у цій справі у суді першої інстанції в розмірі 87764,70 грн (відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14.06.2023 р. № 22/07/19-2) з обґрунтованістю та пропорційністю до предмета спору, господарський суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору та є необґрунтованим, виходячи з того, що у цій справі предметом спору є неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань із оплати вартості погодженого штрафу, тобто не передбачає наявність складних юридичних конструкцій.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі, такими критеріями, як складність справи, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, господарський суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат Позивача на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Позивача, у розмірі 40000,00 грн.

Керуючись ст.ст.123,126,129,238,240,244, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву (зареєстрована 30.06.2023 р. за вх. № 2-985/23) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" (48510, Тернопільська обл., Чортківський р-н, с. Звиняч, вул. Паркова, буд. 22, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (01001, м. Київ, площа Спортивна, БЦ "ГУЛІВЕР", буд. 1-А, поверх 15, Код ) 40000/сорок тисяч/грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/2239/22.

3. В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 17 липня 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут