СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Харків Справа № 922/1984/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" вх. № 976 Х/2 на рішення Господарського суду Харківської області від 24.04.2023, ухвалене суддею Чистяковою І.О. у приміщенні Господарського суду Харківської області 24.04.2023 о 16 год.29 хв. (повне рішення складено 01.05.2023) у справі №922/1984/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохем Україна", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм", м.Харків,

про стягнення 790881,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Біохем Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Новакорм" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №БС-21-4560219 від 04.02.2019 у розмірі 790881,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.04.2023 позов задоволено частково у розмірі 650881,00 грн. Стягнуто з ТОВ "Новакорм" на користь ТОВ "Біохем Україна" заборгованість за договором купівлі-продажу №БС-21-4560219 від 04.02.2019 у розмірі 650881,00 грн. Закрито провадження у справі в решті позовних вимог в сумі 140000,00 грн. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду. Стягнуто з відповідача на користь позивача 9763,22 грн судового збору.

В обґрунтування вказаного рішення суд першої інстанції зазначив наступне: позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 790881,00 грн, є обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи; разом з тим, після звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем сплачено 140000,00 грн (платіжними дорученнями: № 14682 від 08.02.2023 на суму 70000 грн, № 11652 від 13.03.2023 на суму 70000 грн), отже, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 140000,00 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції вказав, що належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів та ін.), достовірність яких підтверджена належними засобами, проте відповідачем не надано належної фінансової звітності на підтвердження факту неплатоспроможності ТОВ "Новакорм", при цьому, надана відповідачем ухвала Господарського суду Харківської області від 14.11.2022 про відкриття провадження у справі № 922/1920/22 за позовом ТОВ "Новакорм" до держави Російської Федерації про стягнення збитків у розмірі 2554641,70 доларів США за курсом НБУ на дату ухвалення рішення, не є належним доказом підтвердження факту спричинення ТОВ "Новакорм" збройною агресією Російської Федерації збитків більше 2500000,00 доларів США, оскільки доказів вирішення справи № 922/1920/22 по суті відповідачем не надано; також відповідачем на підтвердження суттєвих змін у фінансовому становищі ТОВ "Новакорм" через ведення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 до заяви не надано сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача саме за договором купівлі-продажу №БС-21-4560219 від 04.02.2019 тобто не надано жодних належних доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні статті 331 ГПК України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне їх виконання та які б могли бути підставою для розстрочки їх виконання, крім того, відповідач не надав жодного доказу важкого фінансового стану чи відсутності у нього грошових коштів; також місцевий господарський суд зазначив, що відповідач протягом тривалого часу не вживав будь-яких заходів на погашення заборгованості за договором купівлі-продажу №БС-21-4560219 від 04.02.2019, яка утворилася до початку введення воєнного стану на території України, тобто до 24.02.2022; при цьому, відповідачем не надано й доказів, які б свідчили про майбутнє покращення скрутного матеріального становища відповідача у вказаний у заяві про розстрочку термін, а отже і про наявність реальної можливості виконання рішення суду у справі протягом 10 місяців.

Відповідач у межах встановленого законом строку через систему "Електронний суд" направив до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (з урахуванням клопотання про виправлення описки в апеляційній скарзі), в якій просить: скасувати вищевказане рішення в частині відмови в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду; в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог скарги заявник наводить наступні доводи: Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; забезпечувати господарську діяльність ТОВ "Новакорм" з виробництва комбікормів дозволяв орендований комплекс будівель та споруд комбікормового заводу за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт.Чкаловське, вулиця Польова, будинок № 1 (далі - Завод), однак Чкаловська територіальна громада Чугуївського району Харківської області, на території якої розташовано завод ТОВ "Новакорм", була окупованою, з березня по вересень 2022 року; 22.09.2022 комісія в складі представників ТОВ "Новакорм", власника, ДСНС встановила, що наразі експлуатація заводу неможлива у зв`язку зі значними пошкодженнями та відсутністю електропостачання; внаслідок ворожих обстрілів, завод зазнав руйнувань, сталася пожежа, майно, що знаходилося на території заводу було знищено, за фактом чого слідчим відділом УСБУ в Харківській області було розпочато досудове розслідування (кримінальне провадження № 0001820 від 12 червня 2022 року); загальна сума збитків, спричинених збройною агресією російської федерації, становить більше 2500000,00 доларів США; ТОВ "Новакорм" у зв`язку з пошкодженням виробничих потужностей та повним знищенням сировини та готової продукції, зазнало тимчасових фінансових проблем, що мало наслідком порушення строків виконання грошових зобов`язань перед кредиторами, дана ситуація спричинена обставинами непереборної сили; ТОВ "Новакорм" вживало усіх можливих заходів для погашення заборгованості перед позивачем; однак, за твердженням апелянта, суд першої інстанції проігнорував як обставини, що склалися і були підтверджені доказами, так і поведінку відповідача, та відмовив у розстрочення виконання рішення, чим порушив інтереси як відповідача, так і інших його кредиторів, а також те, що вказане сталося внаслідок обставин непереборної сили, забрав останню можливість для підприємства відновити господарську діяльність, надавши позивачу можливість паралізувати діяльність ТОВ "Новакорм" шляхом накладення арештів на кошти та майно.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху з тих підстав, що заявником не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, відповідно до якого до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору; суд апеляційної інстанції зазначив, що за подання апеляційної скарги підлягає сплаті 11715,86 грн судового збору; також суд апеляційної інстанції вказав на недотримання заявником скарги вимог п. 3 ч. 3 статті 258 ГПК України, згідно з яким до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Заявнику встановлено десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків скарги.

Іншою ухвалою від цієї ж дати витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1984/22, які на виконання вказаної ухвали надійшли до Східного апеляційного господарського суду 26.05.2023.

01.06.2023, тобто в межах строку, визначеного судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт надав заяву про усунення недоліків скарги, до якої додано докази сплати судового збору в сумі 11715,86 грн та докази направлення копії апеляційної скарги на адресу позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Новакорм" на рішення Господарського суду Харківської області від 24.04.2023 у справі №922/1984/22. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "27" червня 2023 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104. Встановлено учасникам справи строк до 22.06.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

22.06.2023 позивач через систему "Електронний суд" направив клопотання (вх.№7285 від 23.06.2023), в якому просив надати можливість представнику ТОВ "Біохем Україна", адвокату Дзявун Юлії Сергіївні, взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 27.06.2023 об 11 год. 30 хв, та у всіх подальших судових засіданнях з розгляду апеляційної скарги ТОВ "Новакорм" на рішення Господарського суду Харківської області від 24.04.2023 у справі №922/1984/22, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

23.06.2023 у зв`язку з тим, що суддя Білоусова Я.О. 27.06.2023 перебуватиме у відпустці, було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою суду від 23.06.2023 було задоволено клопотання позивача про участь представника в судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції.

23.06.2023 до суду також надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу (поданий через систему "Електронний суд" 22.06.2023, тобто в межах установленого судом строку), в якому ТОВ "Біохем Україна" наводить наступні заперечення щодо вимог апелянта: заборгованість у ТОВ "Новакорм" виникла ще до моменту початку збройної агресії російської федерації та введення воєнного стану на всій території України, тобто до 24.02.2022; що свідчить про існування ризику невиконання рішення в суду в цілому; військовий стан в Україні визнаний форс-мажорною обставиною, але сам по собі він не звільняє від необхідності виконання зобов`язання за договором; непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним; на відміну від форс-мажору істотна зміна обставин не впливає на строк виконання зобов`язань (не змінює його) і не звільняє сторону від відповідальності за невиконання, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин), про що зазначено в постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21; між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок, тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин; відповідач не був позбавлений можливості звернутися до Торгово-промислової палати для отримання сертифікату про форс-мажорні обставини, однак не вчинив таких дій; суд першої інстанції, на думку позивача, дійшов правомірного висновку, що належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів та ін.), достовірність яких підтверджена належними засобами, однак, під час розгляду справи відповідачем не надано належної фінансової звітності на підтвердження факту неплатоспроможності ТОВ "Новакорм", а також не надано належних доказів спричинення ТОВ "Новакорм" збройною агресією Російської Федерації збитків більше 2500000,00 доларів США. Щодо посилань відповідача на вжиття всіх можливих заходів для погашення заборгованості та на здійснення її часткової оплати 08.02.2023 на суму 70000,00 грн та 13.03.2023 на суму 70000,00 грн, позивач стверджує, що такі дії були виключно проявом демонстрації нібито намірів відповідача здійснити погашення заборгованості, з метою отримання позитивного рішення суду про відстрочення виконання рішення, оскільки надалі, станом на 22.06.2023 відповідач не здійснив жодного платежу щодо сплати заборгованості за договором; також відповідач не надав суду першої інстанції доказів перспективного надходження чи залучення коштів з метою погашення заборгованості перед позивачем, яка почала існувати у лютому 2022 року та продовжує існувати у червні 2023 року, тобто уже протягом тривалого часу.

26.06.2023 у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Фоміна В.О.

26.06.2023 відповідач звернувся з клопотанням (вх.№7381), в якому просив відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що представник ТОВ "Новакорм", адвокат Крайз О.І. 27.06.2023 братиме участь в іншому судовому засіданні, у Господарському суді Харківської області, у справі №922/1583/23 (докази на підтвердження відповідних обставин додано до клопотання).

Присутня в судовому засіданні 27.06.2023 (у режимі відеоконференції) представник позивача, адвокат Дзявун Ю.С., зазначила, що не заперечує проти задоволення вказаного клопотання та залишає відповідне питання на розсуд суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 розгляд справи було відкладено на 18.07.2023 об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 104. Іншою ухвалою від цієї ж дати задоволено клопотання представника ТОВ "Біохем Україна", адвоката Дзявун Юлії Сергіївни про участь у судовому засіданні 18.07.2023 в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

17.07.2023 відповідач через систему "Електронний суд" подав клопотання (вх.№ 8312), в якому просить провести судове засідання, призначене на 18 липня 2023 року об 11:00, без участі представника відповідача, ТОВ "Новакорм".

У судовому засіданні 18.07.2023 представник позивача (у режимі відеоконференції) підтримала викладену письмово правову позицію, зазначила, що місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, а також додатково повідомила, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 відкрито провадження у справі № 922/2310/23 про банкрутство ТОВ "Новакорм", отже, на думку позивача, за таких обставин, надання розстрочки виконання рішення суду в даній справі №922/1984/22 ще більше ускладнило б стягнення коштів з ТОВ "Новакорм" на користь ТОВ "Біохем Україна".

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутнім в судовому засіданні представником позивача не висловлено заперечень щодо повноти дослідження доказів, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судових засідань у даній справі, не скористався своїм процесуальним правом на участь представника у вказаних засіданнях та просив суд розглядати справу за його відсутності, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

04.02.2019 між ТОВ "Біохем Україна" (продавець) та ТОВ "Новакорм" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № БС-21-4560219.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах, вказаних в даному договорі кормові добавки, премікси, комбікорми та кормові матеріали надалі товар, одиниця виміру, кількість, асортимент, ціна якого вказується в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 9.1. договір набирає чинності та вступає в дію в момент підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо одна із сторін за 30 календарних днів до моменту закінчення терміну дії даного договору не виявила бажання розірвати його, договір вважається пролонгованим (продовженим) на наступний календарний рік на умовах, викладених у даному договорі. При цьому, сторони погодили, що положення даного пункту є достатньою правовою підставою пролонгації строку дії договору та укладення додаткових угод або інших документів для такої пролонгації не потребується.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, на виконання умов договору позивач у період з 05.02.2019 по 27.01.2022 передав у власність відповідача товар на загальну суму 33303423,00 грн, проте відповідач здійснив оплату товару невчасно та не в повному обсязі на загальну суму 32512542,00 грн в порушення п. 2.4. договору, відповідно до якого покупець зобов`язується сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця, вказаний в даному договорі або у рахунку-фактурі протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з дати поставки відповідної партії товару.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення заборгованості у розмірі 790881,00 грн (33303423,00 грн - 32512542,00 грн).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач визнав позовні вимоги у розмірі 790881,00 грн (т.2, а.с.151).

Разом з тим, відповідач подав до господарського суду клопотання від 13.02.2023 (т.1, а.с.157), в якому, із посиланням на неможливість експлуатації заводу ТОВ "Новакорм" у зв`язку зі значними пошкодженнями та відсутністю електропостачання внаслідок ворожих обстрілів та на ті обставини, що загальна сума збитків, спричинених підприємству збройною агресією російської федерації, становить більше 2500000,00 доларів США, просив про розстрочення виконання рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 720881,00 грн заборгованості, 11863,22 грн судового збору, що становить загальну суму 732744,14 грн, шляхом сплати: 70000,00 грн - до 31.03.2023, 70000,00 грн - до 30.04.2023, 70000,00 грн - до 31.05.2023, 70000,00 грн до 30.06.2023, 70000,00 грн - до 31.07.2023, 70000,00 грн - до 31.08.2023, 70 000,00 грн - до 30.09.2023, 70000,00 грн - до 31.10.2023, 70000,00 грн - до 30.11.2023, 70000,00 грн - до 31.12.2023, 32744,14 до 31.01.2024.

До клопотання відповідач додав: копію ухвали Господарського суду Харківської області від 14.11.2022 про відкриття провадження у справі № 922/1920/22 за позовом ТОВ "Новакорм" до держави Російської Федерації про стягнення збитків у розмірі 2554641,70 доларів США за курсом НБУ на дату ухвалення рішення; копію акту від 29.11.2020 приймання-передавання комплексу будівель та споруд комбікормового заводу (що знаходиться у смт. Чкаловське Чугуївського району) до договору оренди від 27.11.2020, укладеного відповідачем з ТОВ "Новаагро" (орендодавцем), а також копію цього договору оренди; довідку щодо розміру збитків 2554641,70 доларів США (підписану тимчасово виконуючим обов`язки директора ТОВ "Новакорм"); копію адвокатського запиту, направленого до слідчого відділу управління СБУ в Харківській області щодо підтвердження інформації про бомбардування комбікормового заводу в смт. Чкаловське Чугуївського району; акт огляду вказаного об`єкта, складений 22.09.2022 представниками ТОВ "Новакорм", ТОВ "Новаагро", керівником охоронного агентства та представником ВЗНС Чугуївського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області, якими встановлено, що експлуатація комбікормового заводу неможлива внаслідок його значного пошкодження та відсутності електропостачання; відповідь слідчого відділу управління СБУ в Харківській області та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо здійснення збройними силами РФ артобстрілів смт. Чкаловське 10.06.2022.

20.03.2023 позивач надав суду першої інстанції додаткові пояснення на клопотання про розстрочення виконання рішення (т.2, а.с.233), в яких заперечував проти задоволення вказаного клопотання, наполягаючи на тому, що прострочення виконання зобов`язань відповідачем мало місце ще до виникнення обставин, на які він посилається у своєму клопотанні.

Відповідач повідомив суд першої інстанції про сплату 140000,00 грн після відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжними дорученнями: № 14682 від 08.02.2023 на суму 70000 грн, № 11652 від 13.03.2023 на суму 70000 грн та 27.03.2023 звернувся з заявою (т.3, а.с.10) про розстрочення виконання рішення про стягнення решти боргу у розмірі 650881,00 грн та судового збору у розмірі 11683,22 грн, що становить загальну суму 662 744,14 грн, з яких: 70000 грн до 30.04.2023, 70000 грн до 31.05.2023, 70000 грн до 30.06.2023, 70000 грн до 31.07.2023, 70000 грн. до 31.08.2023, 70000 грн до 30.09.2023, 70000 грн до 31.10.2023, 70000 грн до 30.11.2023, 70000 грн до 31.12.2023, 32744,14 грн до 31.01.2024.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач наводив ті ж доводи, що і в попередній заяві від 13.02.2023, додатково зазначаючи, що здійснення платежів від 08.02.2023 на суму 70000 грн та від 13.03.2023 на суму 70000 грн свідчить про те, що ТОВ "Новакорм" сумлінно дотримується запропонованого графіку погашення заборгованості. Будь-яких нових доказів на підтвердження обставин, на які вказував відповідач, до заяви не додано.

Місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням задовольнив даний позов та відмовив у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення з наведених вище підстав.

Як було встановлено вище, відповідач оскаржив рішення господарського суду лише в частині відмови у розстроченні його виконання, отже, апеляційний перегляд вказаного рішення здійснюється у відповідній частині, в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.

Відповідно до приписів ст. 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин. Аналогічні висновки викладено в постановах КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21, від 15.03.2023 у справі № 920/167/22 тощо.

Як вбачається з доказів, наданих відповідачем суду першої інстанції, смт. Чкаловське Чугуївського району, де розташовано орендований відповідачем комбікормовий завод, 10.06.2022 дійсно зазнало ворожих обстрілів.

Разом з тим, враховуючи, що за умовами укладеного з позивачем договору, оплату мало бути здійснено протягом 21 дня з дати поставки і що датою останньої поставки є 27.01.2022, суд апеляційної інстанції зазначає, що повний розрахунок за спірний період відповідач мав здійснити до 17.02.2022. Отже, як обґрунтовано вказує позивач, прострочення виникло у ТОВ "Новакорм" як до початку бойових дій 24.02.2022, так і до обстрілу смт. Чкаловське Чугуївського району 10.06.2022 (тобто до початку дії тих обставин, на які відповідач посилається у клопотанні про розстрочення виконання рішення та в апеляційній скарзі). Мотивованих посилань на обставини, які б ускладнювали сплату боргу в цей період, відповідач не надав суду першої та апеляційної інстанції.

Отже, твердження апелянта про те, що існування заборгованості спричинено обставинами непереборної сили, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, враховуючи також, що на їх підтвердження заявником скарги не надано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України.

Окрім того, відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22 тощо).

Посилаючись на понесення ТОВ "Новакорм" внаслідок російської агресії збитків у розмірі 2554641,70 доларів США, відповідач надав довідку щодо розміру збитків 2554641,70 доларів США, підписану тимчасово виконуючим обов`язки директора ТОВ "Новакорм".

Надаючи оцінку вказаному доказу, колегія суддів зазначає, що відповідна довідка є внутрішнім документом самого відповідача, не відображає фінансовий стан підприємства та не підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між фактом понесення цих збитків та неможливістю (ускладненням) виконання судового рішення, про що стверджує ТОВ "Новакорм".

Щодо справи № 922/1920/22, на яку посилався відповідач у клопотанні про розстрочення виконання рішення, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у вказаній справі позов задоволено повністю. Стягнуто з держави Російська Федерація на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" збитки на відшкодування майнової шкоди в національній валюті України у розмірі 93419670,47 грн (що є еквівалентом 2554641,70 доларів США за курсом НБУ). Згідно з відмостями Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення набрало законної сили 13.06.2023.

Отже, на час ухвалення оскаржуваного рішення від 24.04.2023 у даній справі №922/1984/22 відповідні обставини щодо розміру збитків ТОВ "Новакорм" ще не було встановлено в іншому судовому провадженні про що зазначив місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні.

Окрім того, рішення Господарського суду Харківської області від 11.05.2023 у справі №922/1920/22 також не містить відомостей щодо загального фінансового стану ТОВ "Новакорм" і висновків про те, наскільки істотними є ці збитки для підприємства.

Згідно зі ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як обґрунтовано зазначив місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні із посиланням на норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також на інші нормативно-правові акти, інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства містить фінансова звітність; баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал, тобто, для оцінки фінансового стану підприємства необхідна інформація, яку можна отримати з балансу; звіт про фінансові результати - звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід, у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період; звіт про рух грошових коштів - звіт, який відображає надходження і вибуття грошових коштів протягом звітного періоду в результаті операційної, інвестиційної та фінансової діяльності.

Однак таких доказів, з яких би можливо було встановити, що тяжкий фінансовий стан підприємства, нестача коштів на рахунках тощо унеможливлює (або ускладнює) виконання рішення суду, відповідачем не було надано до суду першої та апеляційної інстанції.

Щодо посилань відповідача на вжиття всіх можливих заходів для погашення заборгованості та на здійснення її часткової оплати 08.02.2023 на суму 70000,00 грн та 13.03.2023 на суму 70000,00 грн, то, як зазначено позивачем та не спростовано апелянтом, станом на 22.06.2023 відповідач не здійснив жодного платежу щодо сплати заборгованості за договором; також відповідач не надав суду першої інстанції доказів перспективного надходження чи залучення коштів з метою погашення заборгованості перед позивачем, яка почала існувати у лютому 2022 року та продовжує існувати у червні 2023 року, тобто уже протягом тривалого часу.

За таких обставин, враховуючи, що вирішення питання про розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду першої інстанції, та з огляду на дотримання балансу інтересів обох сторін, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у розстроченні виконання рішення в даній справі.

Суд апеляційної інстанції додатково враховує, що, як повідомлено представником позивача в судовому засіданні 18.07.2023, Господарським судом Харківської області відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Новакорм", отже, надання розстрочки виконання рішення суду в даній справі №922/1984/22 ще більше ускладнило б стягнення коштів з ТОВ "Новакорм" на користь ТОВ "Біохем Україна".

Щодо посилань ТОВ "Новакорм" на понесені ним збитки внаслідок російської агресії, колегія суддів зазначає, що масштабні негативні наслідки, завдані війною господарюючим суб`єктам нашої країни, особливо тим, чиє майно та виробничі потужності опинилися в зоні бойових дій та на окупованій території є загальновідомими обставинами. Суд апеляційної інстанції також зважає на те, що наразі невідомо, коли будуть фактично виконані судові рішення про стягнення сум збитків з держави-агресора на користь постраждалих підприємств, у тому числі, і ТОВ "Новакорм".

Разом з тим, із введенням в Україні воєнного стану не було внесено змін до норм чинного законодавства, які зобов`язують учасників справи доводити належними доказами обставини, на які вони посилаються в ході судового розгляду справи що підтверджується вищенаведеними висновками Верховного Суду, який у постановах, ухвалених вже під час війни, вказував, що при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, відсутність коштів на банківських рахунках тощо.

За відсутності доказів, які б давали змогу з`ясувати фінансовий стан заявника в цілому, відсутні і підстави для задоволення клопотання про розстрочення виконання рішення про що правомірно зазначено місцевим господарським судом.

Надання або ненадання до суду належних доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень залежить виключно від волі учасника справи у відповідності до принципу диспозитивності господарського процесу (ст.14 ГПК України).

Тому твердження ТОВ "Новакорм" в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції забрав останню можливість для підприємства відновити господарську діяльність, надавши позивачу можливість паралізувати діяльність ТОВ "Новакорм" шляхом накладення арештів на кошти та майно, колегія суддів не вважає переконливим аргументом, оскільки, як було встановлено вище, ТОВ "Новакорм" не надало до господарського суду належних доказів, які б давали підстави для висновку, зокрема, про те, що без розстрочки виконання рішення діяльність підприємства дійсно буде паралізовано, і водночас що відповідна розстрочка дасть змогу ТОВ "Новакорм" розрахуватися з ТОВ "Біохем Україна".

В ході апеляційного провадження відповідач не навів аргументів та доказів, що могли б бути визнані підставою для скасування рішення господарського суду в даній справі (в оскаржуваній частині) та для задоволення клопотання відповідача про розстрочення його виконання.

Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За результатами апеляційного провадження колегією суддів також не було встановлено зазначених у ч.4 ст.269 ГПК України обставин, а саме, наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новакорм" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 24.04.2023 у справі №922/1984/22 в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.07.2023

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.О. Фоміна