ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"29" червня 2023 р. м. Київ Справа № 363/1102/20

Господарський суд Київської області у складі судді: Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , Івано-Франківська обл., смт. Богородчани,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд», Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород,

Вишгородської районної державної адміністрації, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород,

треті особи: ОСОБА_2 , Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни,

ОСОБА_3 , Івано-Франківська обл., Тисменицький р-н, с. Рошнів

про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання до вчинення дій

секретар судового засідання Самусь В.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд», Вишгородської районної державної адміністрації, у якому просила суд:

- визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд» припиненими з 05.02.2020, у зв`язку з поданою 17.01.2020 заявою про звільнення за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України;

- зобов`язати відділ державної реєстрації управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 як директора (керівника) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд».

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.09.2022 у справі № 363/1102/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд», Вишгородської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання до вчинення дій.

Постановою Київського апеляційного суду від 29.03.2023 у справі № 363/1102/20 скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07.09.2022; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд», Вишгородської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання до вчинення дій - закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.04.2023 направлено справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірпромбуд», Вишгородської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання до вчинення дій для розгляду за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Київської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Рябцеву О.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.05.2023 прийнято справу до провадження; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 23.05.2023.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2023 відкладено підготовче засідання на 29.06.2023; визнано обов`язковою явку представника позивача.

29.06.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі відповідача та закриття підготовчого провадження. У вказаному клопотанні представник позивача зазначив, що у зв`язку з правовим режимом воєнного стану на території України, відсутністю забезпечення фінансування для робочих відряджень, нерегулярними, частими та тривалими сигналами оповіщення населення про загрозу атаки з повітря на підставі ризику авіа ударів або запуску ракет у напрямку населеного пункту чи області, позивач не має можливості забезпечити явку представника та прибути особисто для участі у судовому засіданні, тому розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та її представника за наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач у підготовче засідання 29.06.2023 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Представник відповідача-1 у підготовче засідання 29.06.2023 не з`явився. Відповідач-1 про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Представник відповідача-2 у підготовче засідання 29.06.2023 не з`явився. Відповідач-1 про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Третя особа-1 у підготовче засідання 29.06.2023 не з`явилася. Третя особа-1 про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання була повідомлена належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Третя особа-2 у підготовче засідання 29.06.2023 не з`явилася. Третя особа-2 про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання була повідомлена належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Дослідивши матеріали справи № 363/1102/20, судом встановлено наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з наказом № 30/06-16 від 30.06.2016, прийнятим на підставі протоколу зборів учасників ТОВ «Гірпромбуд» № 1 від 29.06.2016, з 30.06.2016 ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду директора у ТОВ «Гірпромбуд», про що було внесено відповідні відомості про директора (керівника) та підписанта цього товариства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У позовній заяві позивач стверджує, що нею дотримано процедуру звільнення керівника з посади за власним бажанням, а саме:

- 17.01.2020 на адреси обох учасників товариства, позивачем було надіслано письмову заяву від 17.01.2020 про звільнення її з роботи з посади директора з 05.02.2020 за власним бажанням;

- 17.01.2020 позивачем було направлено повідомлення про скликання та проведення позачергових загальних зборів учасників товариства, яким повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як учасників товариства про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Гірпромбуд» на 21.02.2020 за місцем реєстрації ТОВ «Гірпромбуд» з включенням до порядку денного питань про обрання голови та секретаря позачергових загальних зборів учасників товариства, про звільнення позивача з посади директора товариства згідно поданої заяви про звільнення за власним бажанням від 17.01.2020, про обрання директора товариства. Позивач зазначає, що у неї відсутня інформація про проведення загальних зборів учасників товариства, про її звільнення з посади директора товариства згідно поданої заяви про звільнення за власним бажанням від 17.01.2020 не повідомлялось. За поточними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач все ще зазначена директором ТОВ «Гірпромбуд», а відтак вважає, що її заява про звільнення за власним бажанням, залишилася не розглянутою.

Як слідує з наявних відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2023 прийнято до розгляду справу № 127/27466/20 за касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2022.

У пунктах 14-24 цієї ухвали наведені підстави для прийняття та призначення цієї справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, а саме:

« 14. Ухвала про передання мотивована тим, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор, виконавчий орган), як будь-який інший працівник, дійсно має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, втім рішення про таке звільнення має бути прийняте загальними зборами товариства. При цьому таке повідомлення слід здійснити шляхом фактичного (безпосереднього) подання оригіналу заяви про звільнення саме роботодавцю як юридичній особі (відповідач у справі), а не її учасникам, як про це зазначено у постанові КЦС ВС від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, зі здійсненням її реєстрації в журналі вхідної кореспонденції товариства або шляхом надіслання на юридичну адресу роботодавця рекомендованим листом з описом вкладення. Дата реєстрації відповідної заяви у журналі вхідної кореспонденції або дата отримання поштового відправлення товариством буде встановлювати строк, з якого почнеться відлік строку попередження про звільнення.

15. Колегія суддів вважає, що оскільки положення КЗпП України не містять приписів про відлік початку перебігу двотижневого строку повідомлення роботодавця про звільнення, цей строк слід обчислювати з моменту отримання відповідної заяви роботодавцем, а не з моменту її направлення, оскільки цей двотижневий строк є гарантією прав роботодавця мати час здійснити заміну працівника.

16. Разом з цим колегія суддів акцентує увагу на тому, що звільнення посадової особи товариства певним чином ускладнює процес розірвання трудових відносин, адже директор товариства є не лише найманим працівником юридичної особи, а й виконує функції щодо управління нею. Порядок призначення та звільнення директора суттєво відрізняється від порядку, установленого для інших працівників, оскільки керівник є одноосібним виконавчим органом або входить до складу виконавчого органу юридичної особи, якщо це передбачено статутом товариства.

17. На переконання колегії суддів, у разі звільнення директора, який є одноосібним виконавчим органом, товариство лишається без органу управління, на який законом покладено керівництво поточною діяльністю товариства, вчинення дій від його імені без довіреності, а звільнення директора без призначення іншої особи на цю посаду може призвести до блокування діяльності товариства. Відповідно, призначення та звільнення керівника відбувається на підставі прийнятого рішення загальних зборів учасників товариства і за правовими наслідками відрізняється від припинення трудового договору, визначеного трудовим законодавством.

18. На думку колегії суддів, оскільки керівник (директор) товариства є виконавчим органом юридичної особи, звільнення (зміна) якого повинне супроводжуватися прийняттям (призначенням) нового директора, його право на звільнення кореспондує визначеному статтею 32 Закону № 2275-VIII обов`язку скликати загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення (поштовим відправленням з описом вкладення) про це кожному учаснику товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників із зазначенням дати, часу та місця проведення, а також порядку денного, в якому одним з питань (або єдиним питанням) буде розгляд заяви керівника про звільнення. Тобто для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати / надіслати її роботодавцю, а й за власною ініціативою як виконавчий орган товариства скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення, або ініціювати таке звільнення, якщо скликання загальних зборів віднесено до компетенції іншого органу / посадової особи товариства.

19. Колегія суддів погоджується з тим, що у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника останньому з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду, однак вважає, що належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах КЦС ВС від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому, зокрема через два тижні після написання / подання заяви про звільнення, як у цій справі, по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

20. На переконання колегії суддів, підхід, коли суд констатує відсутність рішення загальних зборів про звільнення з посади керівника (виконавчого органу), втім установлює факт припинення трудових відносин на дату закінчення двотижневого строку, наданого на завчасне повідомлення про звільнення, не свідчить про існування у сторін юридичного спору з можливістю захистити трудові права, які при такому підході не є порушеними. Колегія суддів вважає, що встановлення такого факту необхідне лише для примушення державного реєстратора зареєструвати виключення відомостей щодо керівника (директора) з державного реєстру.

21. При цьому колегія суддів вважає, що право на припинення трудових відносин на посаді директора (виконавчого органу) товариства саме за рішенням суду і саме з дати набуття ним (рішенням) чинності враховує можливість товариства доводити інші підстави звільнення, які можуть бути відрізнятись від підстав звільнення за власним бажанням.

22. Ураховуючи специфіку реалізації права звільнитися з посади керівника (директора) товариства саме за рішенням загальних зборів товариства, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлений КЗпП України двотижневий строк може бути недостатнім для вирішення питання зміни керівника та визначення підстав звільнення. На думку колегії суддів, такий строк має бути розумним, тобто таким, що надає обом сторонам реальну можливість вирішити спірне питання припинення трудових відносин без зловживання правом, а також акцентує увагу на помилковості підходу, за якого в усіх випадках констатується припинення трудових відносин через два тижні після подання / надіслання заяви про звільнення за власним бажанням, якщо на цей час рішення загальними зборами не прийнято.

23. При цьому, на думку колегії суддів, оскільки товариство не може діяти без директора (тобто без виконавчого органу), його зміна обов`язково повинна супроводжуватися призначенням нового директора, а разом із вимогою припинити трудові відносини повинна заявлятись вимога про визначення особи, яка тимчасово (до прийняття загальними зборами рішення про призначення нового директора) виконуватиме обов`язки керівника товариства. Однак законодавством це питання не врегульоване.

24. В іншому випадку, за висновками колегії суддів, зобов`язання державного реєстратора здійснити дії щодо виключення відповідних відомостей про юридичну особу, а саме про керівника (директора), буде примушенням державного реєстратора здійснити дії, які суперечать, зокрема, статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка надає державному реєстратору лише право зареєструвати зміну керівника (директора) на підставі відповідного рішення загальних зборів товариства. Також виключення відомостей про керівника (директора) товариства без заміни на нового / іншого керівника (директора) буде порушувати публічний порядок, адже згідно зі статутом керівник наділений багатьма повноваженнями, зокрема підписання податкової, статистичної та іншої звітності, платіжних та інших фінансових документів, здійснення від імені товариства будь-яких дій, які не суперечать чинному законодавству, тощо. Крім того, прийняття судового рішення з констатацією визнання керівника товариства звільненим ретроспективно з визначеної судом дати та зі значним перебігом часу до моменту виключення відомостей щодо нього з відповідного державного реєстру (коли повноваження директора і припиняються для третіх осіб) породжуватиме юридичну невизначеність в частині моменту припинення здійснення керівником (директором) своїх повноважень».

Таким чином, у вказаній справі Великою Палатою Верховного Суду розглядатиметься питання щодо процедури реалізації права на звільнення за власним бажанням керівника (директора) товариства; щодо початку перебігу двотижневого строку повідомлення роботодавця про звільнення та щодо належного способу захисту порушеного права у межах спірних правовідносин.

Вказане свідчить про те, що правовідносини у справі № 127/27466/20 та у справі № 363/1102/20 є подібними.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, оскільки Великою Палатою Верховного Суду переглядаєтся судове рішення в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження в справі № 363/1102/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 127/27466/20.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі № 363/1102/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 127/27466/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 19.07.2023.

Суддя О.О. Рябцева