ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1346/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глаголєва 2" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)

про припинення здійснення зловживання своїми правами та скасування донарахування у розмірі 78677,38грн

Представники:

від позивача: Скворцов Д.В.;

від відповідача: Сєроух Є.В.;

вільний слухач: Погрібна В.С.

СУТЬ СПОРУ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глаголєва 2" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком", в якій просить:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" (; місцезнаходження юридичної особи: вул. Мусоргського, буд 15А, м. Кривий Ріг, 50053) припинити здійснювати зловживання своїми правами та скасувати донарахування на загальну суму 78677,38грн (52,8856грн/м.кв.), що було здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" у червні 2021 року по будинку №2 по вулиці Глаголєва в місті Кривий Ріг.

Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним нарахуванням відповідачем у червні 2021 співвласникам будинку №2 по вул. Глаголєва у м. Кривий Ріг суми донарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у розмірі, що перевищує визначений договором тариф, після припинення договірних відносин 01.05.2021. Позивач стверджує, що станом на 01.05.2021 договірні відносини між позивачем та відповідачем були відсутні, а тому донарахування на загальну суму 78677,38грн, які здійснено відповідачем у червні 2021 року, слід вважати одностороннім збільшенням тарифу за послуги з утримання житлового будинку. Такі дії відповідача по відношенню до мешканців ОСББ "Глаголєва 2" є неправомірними та свідчать про зловживання відповідачем своїм правом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2023 задоволено клопотання відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та повідомлено сторін, що підготовче засідання відбудеться 12.04.2023.

10.04.2023 представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що відповідачем враховано обсяг витрат, які підтверджені первинною документацією, на виконання робіт з утримання, обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньо будинкових систем, який фактично товариством понесений до моменту припинення дії договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Також зазначає, що з урахуванням п.5 ст.13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", у травні 2021 року на підставі наказу по ТОВ "Керуюча компанія "Дом.Ком" №94/1 від 03.05.2021, було здійснено остаточне нарахування співвласникам будинку за надані товариством послуги у розмірі 52,1925грн/м.кв з 28.05.2021, а в червні було здійснено донарахування за спожиту електричну енергію у розмірі 0,6931грн/м.кв за фактичне споживання електроенергією за рахунок відповідача. Одностороннього збільшення тарифу на послугу з утримання будинку та послугу з управління багатоквартирним будинком з боку відповідача не було.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 у зв`язку з явкою всіх учасників процесу оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 11.05.2023.

11.05.2023 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїх поясненнях щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень зазначає, що відповідач виставив рахунки співвласникам квартир на донараховану суму саме у червні 2021 року, що підтверджується як наданими відповідачем документами, так і довідками з Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків ТОВ "Нова-Ком". Також зазначає, що відповідач неправомірно здійснює донарахування за первинними документами семирічної давності. Додатково стверджує, що положення Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" не наділяють відповідача правом здійснювати нарахування плати в розмірі, який перевищує встановлені тарифи органами місцевого самоврядування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 25.05.2023.

24.05.2023 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення аналогічні тим, які викладені у відзиві на позов.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.06.2023.

У судовому засіданні 15.06.2023 оголошено перерву до 29.06.2023.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У судовому засіданні 29.06.2023 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2012 між усіма співвласниками багатоквартирного будинку №2 по вул. Глаголєва в м. Кривому Розі (співвласники будинку) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" укладено типовий публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Правовою підставою для укладання вказаного договору було рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради, на підставі якого між Управлінням благоустрою та житлової політики Виконкому Криворізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Жовтневого району (об`єкт № 1) від 21.12.2012, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" є управителем житлових будинків та споруд у Жовтневому районі міста Кривого Рогу, у тому числі у період з 01.04.2013 по 01.05.2021, багатоквартирного будинку за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Глаголєва, будинок 2.

Предметом договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Жовтневого району (об`єкт № 1) від 21.12.2012 є зобов`язання відповідача (управителя) надавати послуги з утримання будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Управління благоустрою та житлової політики Виконкому Криворізької міської ради, як замовник, надає право Товариству з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком", як управителю, відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника (а.с. 19-26 том 1).

У відповідності до положень та додатків до рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" №180 від 12.04.2017, з травня 2017 у розрізі багатоквартирного будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Глаголєва, буд. 2 встановлено наступний тариф на послугу з утримання багатоквартирного будинку: 4,4069грн/м.кв. з ПДВ (а.с. 27-29 том 1).

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, 28.08.2018 між ТОВ "Керуюча компанія "Дом.Ком" та співвласниками будинку № 2 по вул. Глаголєва, в особі Меркулова А.В, керуючись положеннями статті 15, 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у редакції від 09.06.2018, положеннями статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" у редакції від 10.06.2018, на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку мав бути укладений договір №74/2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, однак, у зв`язку з недосягненням згоди між сторонами щодо його істотних умов, договір про надання послуги з управління з відповідачем так укладено не було.

За змістом абзацу 1 статті 3-1 Розділу VI (Прикінцеві та перехідні положенням) Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у новій редакції) договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Статтею 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

09.09.2020 співвласниками багатоквартирному будинку за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Глаголєва, будинок, 2 було створено та здійснює свою діяльність Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глаголєва 2", що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 31, 32 том 1).

29.03.2021 ОСББ "Глаголєва 2", на підставі прийнятого співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Глаголєва, будинок 2 рішення щодо здійснення господарчого забезпечення діяльності ОСББ "Глаголєва 2" шляхом самозабезпечення, було повідомлено ТОВ "КК "Дом. Ком" щодо припинення між співвласниками та ТОВ "КК "Дом.Ком" будь-яких договірних відносин.

За змістом листа відповідача №225 від 16.04.2021 (а.с. 33 том 1), останній не заперечував проти розірвання договірних відносин не раніше 01.05.2021.

Згідно з наказом відповідача №94/1 від 03.05.2021 "Про вихід будинку з обслуговування та про внесення змін у дислокацію обслуговування" у зв`язку зі зміною форми управління та виходом будинку №2 по вул. Глаголєва в ОСББ наказано начальнику виробничого відділу внести зміни до загальної дислокації будинків та зменшити загальну площу будинків, які обслуговуються підприємством на 1487,69кв.м., підготувати акт прийому передачі технічної документації, головному бухгалтеру здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг у розмірі 52,1925грн/кв.м. з 28.05.2021 (а.с. 80 том 1).

Як зазначає позивач, договір про надання послуг, укладений між відповідачем та співвласниками будинку, припинив свою дію з 01.05.2021.

Однак, незважаючи відсутність договірних відносин з співвласниками будинку, відповідач у червні 2021 року надіслав усім співвласникам будинку рахунки на сплату житлово-комунальних послуг за травень 2021 року.

Позивач вважає незаконним та необґрунтованим здійснення відповідачем у червні 2021 року донарахування на загальну суму 78677,38грн з ПДВ. Зазначає, що відповідач зловживає своїм правом, намагаючись отримати додатковий дохід від співвласників будинку в порядку, не передбаченому законом та договором про надання послуг, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставним нарахуванням відповідачем співвласникам будинку №2 по вул. Глаголєва у місті Кривий Ріг платежів у загальному розмірі 78677,38грн з ПДВ (плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг) після закінчення дії договору та за відсутності будь-яких договірних зобов`язань між відповідачем та ОСББ "Глаголєва 2".

Отже, у даному спорі встановленню підлягають обставини щодо правової підстави надання таких послуг, період надання таких послуг та, відповідно, обставини щодо правомірності дій відповідача щодо такого донарахування.

На час укладання між співвласниками багатоквартирного будинку №2 по вул. Глаголєва та відповідачем публічного договору про надання послуг від 21.12.2012 діяв Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 за №1785-VI.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку;

- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

- управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору;

- утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

За приписами статей 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються за: функціональним призначенням; порядком затвердження цін/тарифів. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Тобто, всі послуги, у тому числі й послуги з утримання будинку та прибудинкової території є житлово-комунальними послугами.

Частиною другою статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Виконавчий комітет встановлює в порядку і межах, визначених законодавством, тарифи щодо оплати комунальних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади (пп.2 п. "а" ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Господарським судом встановлено та не заперечується сторонами, що з грудня 2012 року співвласники багатоквартирного будинку №2 по вул. Глаголєва на підставі типового публічного договору про надання послуг у відносинах із відповідачем (виконавцем) були споживачами послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в розумінні положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

За умовами типового публічного договору про надання послуг споживачі мали обов`язок перед відповідачем щодо своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

З 10.06.2018 Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV та постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" щодо відносин, які регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком втратили чинність із набранням чинності Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712 "Про затвердження правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком".

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч.1 ст.13 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було затверджено постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Згідно з пунктом 34 Порядку виконавці під час виконання робіт можуть у разі потреби здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифів на послуги без зміни загального обсягу таких витрат та з урахуванням фактичної вартості наданих послуг у межах встановлених тарифів.

Аналіз положень пунктів 2 та 34 Порядку дає підстави для висновку про те, що розрахунок тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - це визначення, на підставі економічно обґрунтованих планових (нормативних) витрат собівартості послуги, з подальшим розрахунком на підставі цієї собівартості з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість сукупної вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Починаючи з 10.06.2018 до повноважень органів місцевого самоврядування також належить, зокрема: встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання комунальних послуг.

Згідно з положеннями частини другої статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Частинами третьою - п`ятою статті 10 Закону №2189-VIII визначено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. На вимогу споживача надається інформація про фактичні витрати управителя відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів.

Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором (ч.1 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом.

Отже, виходячи із змісту положень статей 7, 8, 9, 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", співвласники будинку споживали та оплачували послуги згідно з тарифом встановленим рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" №180 від 12.04.2017 та на умовах типового договору про надання послуг від 21.12.2012.

Частинами першою, другою статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний договір про надання комунальних послуг укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги. Колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. У разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Із зазначених норм Закону вбачається можливість для співвласників багатоквартирного будинку самостійно обрати одну з моделей організації договірних відносин - за індивідуальним договором або за колективним договором.

Як встановлено вище, на загальних зборах ОСББ "Глаголєва 2" прийнято рішення про здійснення управління багатоквартирним будинком №2 по вул. Глаголєва через статутні органи позивача. Про таке рішення позивач повідомив відповідача.

Наведене підтверджується листом відповідача №225 від 16.04.2021 (а.с. 33 том 1).

Згідно з наказом відповідача №94/1 від 03.05.2021 "Про вихід будинку з обслуговування та про внесення змін у дислокацію обслуговування" у зв`язку зі зміною форми управління та виходом будинку №2 по вул. Глаголєва з обслуговування наказано начальнику виробничого відділу внести зміни до загальної дислокації будинків та зменшити загальну площу будинків, які обслуговуються підприємством на 1487,69кв.м., підготувати акт прийому передачі технічної документації, головному бухгалтеру здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг у розмірі 52,1925грн/кв.м. з 28.05.2021 (а.с. 80 том 1).

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. У період від оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку до моменту визначення переможців конкурсу і укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій продовжують надавати у відповідних багатоквартирних будинках виконавці таких послуг, які надавали відповідні послуги до початку проведення конкурсу. Якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком або обрання іншого управителя виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій має здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг.

Відповідачем у червні 2021 року здійснено донарахування в сумі 78677,38грн за договором, який припинив свою дію з 01.05.2021.

У червні 2021 року відповідачем надіслано усім співвласникам будинку рахунки на сплату житлово-комунальних послуг, до яких включено суму спірного донарахування за тарифом 52,8856грн/кв.м.

Водночас, у відповідності до положень та додатків до рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу товариством з обмеженою відповідальністю "КК "Дом.Ком" №180 від 14.04.2017 з травня 2017 у розрізі багатоквартирного будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Глаголєва, будинок 2 встановлено наступний тариф за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - 4,4069грн/кв.м. з ПДВ.

У відповідний період сторонами, виконавчим комітетом рішення про зміну тарифу або приведення тарифів на послугу з утримання будинків і споруд прибудинкових територій до економічно обґрунтованого рівня прийнято не було.

Крім того, сторонами до договору про надання послуги не вносилися зміні щодо ціни послуги управління.

Докази протилежного матеріали справи не містять та сторонами до суду не надані.

Відповідачем не надано доказів звернення до співвласників житлового будинку №2 по вул. Глаголєва з повідомленням про збільшення такого тарифу в односторонньому порядку.

Приймаючи до уваги умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги", остаточні розрахунки між співвласниками житлового будинку №2 по вул. Глаголєва та відповідачем мають відбуватись саме у відповідності до умов договору та тарифу, встановленого рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу Товариством з обмеженою відповідальністю "КК "Дом.Ком" №180 від 14.04.2017.

Таким чином, донарахування відповідачем за послуги, надані по будинку №2 по вул. Глаголєва за травень 2021 року, яке здійснено відповідачем у червні 2021 року, тобто поза межами строку дії договору є безпідставним.

З огляду на прийняття співвласниками житлового будинку №2 по вул. Глаголєва рішення про створення ОСББ та повідомлення про вказане рішення відповідача, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій співвласникам зазначеного будинку з 01.05.2021 можливе лише за рішенням загальних зборів та за результатами укладення договору, як і можливість стягнення із співвласників суми вартості таких послуг.

Станом на 01.05.2021 між ОСББ "Глаголєва 2" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території укладено не було. Доказів існування будь-яких договірних відносин між співвласниками житлового будинку №2 по вул. Глаголєва і відповідачем станом на червень 2021 року матеріали справи не містять.

Отже, господарський суд дійшов висновку, що спірне донарахування здійснене відповідачем у червні 2021 року є зловживанням відповідачем своїм правом, яке полягає у намаганні отримати додатковий дохід від співвласників будинку в порядку, не передбаченому ні законом, ні договором про надання послуг.

Приймаючи до уваги наявність обставин щодо безпідставності спірного донарахування за послуги, надані по будинку №2 по вул. Глаголєва у період за травень 2021 року, яке здійснено відповідачем у червні 2021 року, тобто поза межами строку дії договору, господарський суд дійшов висновку про зловживання відповідачем своїм правом, яке полягає у намаганнях отримати додатковий дохід від співвласників будинку в порядку, не передбаченому законом та договором про надання послуг та наявність правих підстав для задоволення позовних вимог.

Таке зловживання правом не є підставою для виникнення зобов`язання. Є неможливим застосування пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", оскільки у співвласників житлового будинку №2 по вул. Глаголєва відсутнє зобов`язання щодо оплати грошових коштів на суму 78677,38грн, які є платою за послуги надані у період існування спірних правовідносин у розмірі, що перевищує встановлений договором тариф.

Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що докази щодо безпідставності здійсненого відповідачем донарахування за послуги, надані у спірний період та виставлені у червні 2021 року є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

За встановлених обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно інших доводів позивача і відповідача суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи позивача і відповідача та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень позивача і відповідача судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21500,00грн.

Відповідно до частин першої третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження витрат на послуги адвоката позивачем надані до позовної заяви.

Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем в межах передбаченого законом строку.

Здійснюючи аналіз заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Оцінюючи розмір зазначених витрат у контексті критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає їх завищеними з огляду на неспівмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): справа не відноситься до складної категорії, а є малозначною, що розглядається у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання.

Відтак, з огляду на викладене, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах справи, що розглядається, з урахуванням складності справи, кількості судових засідань та складених процесуальних документів, суд вважає 21500,00грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь позивача підлягають 2684,00грн витрат по сплаті судового збору та 21500,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись положеннями Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 129, 145, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глаголєва 2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" про припинення здійснення зловживання своїми правами та скасування донарахування у розмірі 78677,38грн - задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" (ідентифікаційний код 37663931; місцезнаходження юридичної особи: 50053 м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, буд 15А,) припинити здійснювати зловживання своїми правами та скасувати донарахування на загальну суму 78677,38грн (52,8856 грн/м.кв.), що було здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" у червні 2021 року по будинку №2 по вулиці Глаголєва в місті Кривий Ріг.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Дом.Ком" (ідентифікаційний код 37663931; місцезнаходження юридичної особи: 50053 м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, буд 15А) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Глаголєва 2" (50053, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Глаголєва, буд. 2, ідентифікаційний код 43806618) 2684,00грн витрат по сплаті судового збору та 21500,00грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 10.07.2023.

Суддя В.О. Татарчук