ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я

13.07.2023 м. Ужгород Справа № 907/300/23
Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до суду 26.06.2023,
до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про стягнення коштів,
ТОВ "КАРАВАН ТРАНС" звернулось до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_1 з позовною вимогою стягнення з нього на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 126 690,00 грн., сплачені за договором №12 на перевезення вантажів від 09.08.2022 року.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.06.2023 постановлено стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 126 690,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
26.06.2023 на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення від представника позивача ТОВ "КАРАВАН ТРАНС", в якій представник просить прийняти додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., що підтверджені доданими доказами.
Ухвалою суду від 27.06.2023 заяву представника позивача ТОВ "КАРАВАН ТРАНС" від 26.06.2023 про ухвалення додаткового рішення - прийнято до розгляду. Постановлено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити в порядку письмового провадження без виклику учасників справи; встановлено відповідачу ФОП ОСОБА_1 строк до 10.07.2023 для подання суду заперечень на заяву позивача.
Дана ухвала була отримана відповідачем особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке міститься в матеріалах справи. Заперечень станом на дату ухвалення додаткового рішення стосовно ухвалення додаткового рішення від відповідача не надходило.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно з ст.30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Як вбачається з матеріалів поданої заяви, 05.04.2023 між позивачем та адвокатом ФОП ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг.
Відповідно до п. 1.1. такого договору, адвокат надає послуги - правничу допомогу ТОВ у справі щодо стягнення коштів із ФОП ОСОБА_1 , здійснює представництво прав і законних інтересів клієнта та надає йому необхідну юридичну допомогу при провадженні справи на умовах і в порядку, що визначені договором, здійснює представництво клієнта перед органами державної влади, місцевого самоврядування з метою збору доказів, здійснює представництво прав та інтересів у судах всіх інстанцій, а клієнт має оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.1. такого договору передбачено, що сторони погодили, що вартість послуг, наданих виконавцем за умовами даного договору, складає 1000.00 грн. за одну годину/одиницю роботи. Загальна вартість наданих послуг встановлюється в акті здачі-приймання наданих послуг в залежності від об`єму наданих послуг.
Надання правової допомоги адвокатом Суязовою Г.В. позивачу підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1086202 (а. с. 26).
Разом з поданням позовної заяви позивачем була подана до суду заява про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а. с. 27), в якій він вказує, що у випадку понесення додаткових витрат на правничу допомогу - докази будуть надані після підписання актів приймання-передачі наданих послуг та їх фактичної оплати. На момент подання позовної заяви ТОВ "Караван Транс" понесло витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Орієнтовний розмір додаткових на правничу допомогу може становити 2500.00 грн. Також позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684.00 грн.
Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача долучено до її матеріалів копію акту здачі-приймання наданих послуг за договором від 05.04.2023 про надання послуг, згідно з умовами якого, адвокатом Суязовою Г.В. було надано позивачу юридичні послуги вартістю 4000.00 грн. Даний акт підписаний з обох сторін та сторони в ньому підтверджують, що не мають одна до одної претензій з приводу наданих послуг.
11.04.2023 адвокатом був наданий позивачу рахунок - фактура від 11.04.2023 на сплату юридичних послуг згідно акту, загальною вартістю 4000,00 грн.
Платіжною інструкцією від 12.04.2023 підтверджується сплата позивачем на користь адвоката грошових коштів у розмірі 4000.00 грн.
Дослідивши всі матеріали поданої заяви та клопотання, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Оскільки станом на день прийняття рішення суд не розглядав та не вирішував питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відтак це питання має бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до приписів ч. ч. 1-3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Однак, суд зазначає, що такого клопотання від відповідача не надійшло станом на дату ухвалення такого додаткового рішення.
З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності справи, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, те, що за міркуванням суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є співмірною обсягу виконаних робіт, суд доходить висновку, що заявлений представником відповідача до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає стягненню.
Таким чином, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, з огляду на відсутність заперечень відповідача, складність справи та виконані роботи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4000.00 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись, ст. ст. 123, 126, 129, 241, 244 ГПК України , суд
1. Заяву представника позивача адвоката Суязової Галини Василівни про ухвалення додаткового рішення від 26.06.2023 - задовольнити повністю.
Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Згідно з ч.1,2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.
Суддя П.Д. Пригуза