ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 липня 2023 року Справа № 903/972/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Тітової Т.С.,

представників відповідача: адвоката Ворошика С.О., адвоката Масич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод"

про розстрочення виконання рішення суду

у справі № 903/972/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод"

про стягнення 2 655 975грн. 16коп.

встановив: ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" (відповідач, боржник) звернувся до суду із заявою від 20.06.23 (вих.№204) про розстрочення виконання рішення суду, в якій просить:

1. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20 терміном на 12 календарних місяців шляхом сплати щомісячно не пізніше 25 числа кожного календарного місяця по 136 071,88 грн, а саме:

- не пізніше 25 липня 2023 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 серпня 2023 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 вересня 2023 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 жовтня 2023 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 листопада 2023 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 грудня 2023 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 січня 2024 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 лютого 2024 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 березня 2024 року 136 07,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.);

- не пізніше 25 квітня 2024 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.).

- не пізніше 25 травня 2024 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.).

- не пізніше 25 червня 2024 року 136 071,88 грн (сто тридцять шість тисяч сімдесят одна гривня 88 коп.).

2. Зупинити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20 до прийняття судом рішення за результатами розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

26.06.2023 матеріали справи №903/972/20 повернулися на адресу Господарського суду Волинської області у зв`язку із завершенням апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 26.06.2023р. прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" про розстрочення виконання рішення суду до розгляду та призначено розгляд заяви у судовому засіданні 05.07.2023 р. Постановлено зупинити стягнення за наказом Господарського суду Волинської області №903/972/20-1 від 26.06.2023, що виданий на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20, до прийняття судом рішення за результатами розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

04.07.2023 та 05.07.2023 представник ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" (позивача, стягувача) подав до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду.

05.07.2023 відповідач (заявник) подав до суду клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 05.07.2023 представники відповідача (боржника) підтримали заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду, просили задоволити заяву та розстрочити виконання судового рішення терміном на 12 місяців до 25.06.2024р. згідно поданого графіку.

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні заперечив щодо розстрочення виконання судового рішення, просив відмовити в задоволенні заяви повністю.

Розглянувши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15 березня 2023 року Господарським судом Волинської області ухвалено рішення у справі №903/972/20, яким позов задоволено частково; стягнуто з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на користь ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" 1632862грн 61коп (в тому числі: 1537998грн 97коп основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42010грн 65коп 3% річних та 52852грн 99коп інфляційних втрат); в позові в частині стягнення 1023112грн 55коп відмовлено.

Додатковим рішенням від 28.03.2023 у даній справі стягнуто з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на користь ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" 30443грн 82коп витрат по сплаті судового збору; стягнуто з ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" на користь ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" 23883грн 12коп витрат на професійну правничу допомогу.

22.05.2023 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №903/972/20 рішення Господарського суду Волинської області від 15 березня 2023 року та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 28 березня 2023 року у справі №903/972/20 - залишено без змін.

26.06.2023 на виконання рішення суду від 15.03.2023 та додаткового рішення від 28.03.2023 у справі №903/972/20, судом видано накази.

21.06.2023 ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" (відповідач) подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить для запобігання ризику зриву процесу виробництва цукру протягом сезону переробки цукрових буряків урожаю 2023 року, розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20 терміном на 12 календарних місяців шляхом сплати щомісячно не пізніше 25 числа кожного календарного місяця по 136071грн 88коп згідно поданого графіку.

Обгрунтовуючи подану заяву ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" зазначає, що свою господарську діяльність змушений здійснювати в умовах повпомасштабної війни російської федерації проти України. Запровадження на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану на всій території України, встановлення низки обмежень та заборон у сфері господарських відносин, розширення зони ведення бойових дій призвело до суттєвого зниження ділової активності контрагентів товариства.

Повномасштабне військове вторгнення росії в Україну, спричинене масштабними руйнуваннями, колосальними економічними та людськими втратами, триває вже більше року. Незважаючи на те, що виробничі активи ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" не зазнали пошкоджень, підприємство безпосередньо зіштовхнулося з новими викликами внаслідок війни у вигляді нестачі пального, хімічних препаратів, запасних частин, зменшенням попиту на готову продукцію, розривом логістичних ланцюгів та ін.

Наведена обставина безаперечпо вплинула на результати фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Гнідавський цукровий завод», що виражається в заборгованості підприємства по кредитам, сплаті відсотків за користування кредитними коштами та низькою ціною цукру як на внутрішньому, так і зовнішньому ринках, що є нерентабельним для підприємства. З березня 2023 року розпочато підготовку товариства до сезону переробки цукрових буряків, а саме: проводиться ремонт обладнання та техніки, відбувається заготівля каменю вапнякового, вугілля, хімреагентів та мішків, тощо.

Відповідно до розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації №11-т від 15.03.2021 ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» є виконавцем мобілізаційного завдання з виробництва цукру для забезпечення потреб Збройнйх сил України, інших військових формувань та забезпечення життєдіяльності населення і включено до Переліку об`єктів критичної інфраструктури II категорії обласного значення за №188 (сектор: харчова промисловість та агропромисловий комплекс, підсектор: виробництво та переробка с/г продукції). Тобто, в контексті положень Закону України «Про критичну інфраструктуру», постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури», відповідач відноситься до об єктів критичної інфраструктури агропромислового сектору промисловості.

Таким чином, підприємство є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення під час війни. В той же час, специфікою цукрової галузі є сезонність здійснюваних робіт по переробці бурякосировини і отриманні кінцевого продукту - цукру. Період активної роботи підприємства триває 3-4 місяці, в залежності від того, як підприємство змогло забезпечити себе сировиною. Решту часу підприємство не працює, за виключенням робіт, які здійснюються з метою технічної та технологічної наладки або переобладнання. При цьому, всі ризики ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» несе самостійно.

Заявник стверджує що, в даний час підприємство знаходиться у досить важкому фінансовому стані і враховуючи існуючу велику кредиторську заборгованість (сума кредитів становить майже 50 млн. грн.) вчинення виконавчих дій з метою примусового виконання рішення суду за умови відсутності достатнього фінансування, може призвести до блокування діяльності підприємства і його повної зупинки, що є недопустимим, оскільки завдасть величезних збитків не тільки підприємству але і сільгоспвиробникам, які здають бурякосировину на завод для переробки,

Повномасштабна війна російської федерації проти України на фоні економічної кризи, охопивши всі галузі агропромислового комплексу, особливо відчутно позначилась на цукробуряковому виробництві і призвела до глибокого занепаду буряківництва як провідної рослинницької галузі та руйнування матеріально-ресурсного потенціалу цукрової промисловості в цілому і ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» зокрема. Внаслідок скорочення посівних площ та падіння врожайності суттєво знижені обсяги виробництва цукру і, відповідно, зменшені обігові кошти підприємства.

В результаті руйнування системи оптової торгівлі цукром, втрати зовнішніх ринків його збуту, диспаритету цін па матеріально-технічні ресурси і цукор, реалізація його здійснюється в сезон переробки за цінами нижче собівартості. Це призводить до вимивання обігових коштів у підприємства. Практично завод повинен працювати цілий рік тільки на погашення боргів. Тобто, ситуація, яка склалася па заводі може призвести до фактичного руйнування підприємства.

Таким чином, наведені обставини, а також аналіз основних показників фінансово-господарської діяльності ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» та останніх тенденцій ринку цукрового виробництва дозволяє стверджувати, що виконання судового рішення шляхом одноразового стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1632862грн 61коп може призвести до суттєвого погіршення фінансового стану та до незворотних наслідків у діяльності підприємства. Сьогочасне виконання рішення в повному обсязі в значній мірі ускладнить фінансовий стан ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» та фактично призведе до нездатності здійснювати фінансове забезпечення виробничої діяльності останнього, що в свою чергу, враховуючи важливе соціальне значення підприємства, є недопустимими заходами.

ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» зазначає, що розстрочення виконання рішення має для товариства важливе значення. Відповідач жодним чином не ухиляється від виконання рішення суду, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, в тому числі і шляхом відстрочення виконання рішення суду.

Товариством виявлено намір добровільно виконати рішення суду, однак на сьогоднішній день ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» перебуває у складному фінансовому становищі, що значно ускладнює виплату одним платежем суми боргу в розмірі 1632862,61грн. Сплата одразу усієї суми заборгованості негативно вплине на господарську діяльність відповідача та на можливість виконання зобов`язань перед іншими контрагентами і бюджетними платежами усіх рівнів.

Представник ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" (позивача, стягувача) у запереченнях на заяву про розстрочення виконання рішення суду заперечує проти розстрочення, просить повністю відмовити у задоволенні заяви. Зазначає, що відповідачем не наведено в заяві та не підтверджено доказами обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» не надано суду жодних доказів щодо важкого фінансового стану підприємства та відсутності у відповідача грошових коштів на банківських рахунках та майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Відповідач у своїй заяві велику увагу приділяє тому, що змушений здійснювати господарську діяльність в умовах повномасштабної війни російської федерації проти України. Звертає увагу суду на те, що підприємство, як і весь бізнес в Україні, державні підприємства, установи, організації знаходяться на рівних умовах та проваджують свою господарську діяльність в умовах повномасштабної війни російської федерації проти України.

ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» зазначає, що є підприємством критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення та включений до Переліку об`єктів критичної інфраструктури II категорії обласного значення за №188 (сектор: харчова промисловість та агропромисловий комплекс...)

Водночас, ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" відповідно наказу Міністерства енергетики України № 107 від 24 березня 2023 року «Про визначення підприємств ПЕК критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» також є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ", на фоні економічної кризи, спаду ділової активності, платоспроможності та можливості своєчасного розрахунку контрагентів за поставлений природний газ та електричну енергію, має дебіторську заборгованість станом на 01.06.2023 р. у сумі 708 404 849,26 грна саме: за поставлений природний газ: 643 667 632,65 грн. за поставлену електричну енергію: 64 737 216,61 грн.

Представник звертає увагу суду на фінансовий стан позивача та порушення майнових прав позивача, який зазнає колосальних збитків у виді неодержання належної йому суми грошових коштів за поставлений природний газ як від контрагентів в цілому, так і від відповідача, у розмірі суми основної заборгованості, яка відповідачем не сплачується ні в добровільному порядку, ні в рамках судового рішення. ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" зазнає негативних фінансових наслідків внаслідок знецінення даних грошових коштів в результаті інфляційних процесів, а також внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань у позивача виникла кредиторська заборгованість перед контрагентами позивача, яка еквівалентна сумі заборгованості відповідача за поставлений природний газ.

В підтвердження тяжкого матеріального та фінансового стану зазначає про судові провадження щодо стягнення дебіторської заборгованості з контрагентів ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ", борг яких визнано за рішеннями господарських судів, але звернення стягнення на даний час неможливе у зв`язку з рядом різних законних ініциатив та підстав.

Через величезну дебіторську заборгованість та задля виконання взятих на себе зобов`язань перед контрагентами, на підставі укладених договорів постачання природного газу та електричної енергії, у ТОВ "Ю.Комодітіз" не вистачає обігових коштів на закупку ресурсу, та позивач змушений перекредитовуватися у банківських установах, в зв`язку з чим ТОВ "Ю.Комодітіз" укладаються договори застави та кредитні договори.

Таким чином, позивач постійно знаходиться у довгострокових боргових кредитних зобов`язаннях перед фінансовими установами, наслідком чого є сплата процентної ставки, встановленої кредитором за користування коштами, через що ТОВ "Ю.Комодітіз" несе додаткові грошові витрати та збитки.

Станом на 29.06.2023 р. у відповідача також існує заборгованість у тотожних відносинах з газо-постачальником ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» за поставлений природний газ у листопаді 2022 року, який в свою чергу теж звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 10 747 452,41 грн. за поставлений природний газ.

Відповідачем не надано належних доказів реальної можливості та необгрунтовано жодним чином як саме він зможе виконати рішення суду в подальшому за умови надання відстрочення виконання на 12 місяців.

Враховуючи, що ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» є відповідачем декількох судових справ, предметом яких є стягнення заборгованості та стороною відкритих виконавчих проваджень, має податковий борг, та як сам зазначає відповідач, має кредитні зобов`язання майже на 50 млн. грн, то взагалі не відомо чи буде сплачена позивачу заборгованість за рішенням суду.

З початку військової агресії ТОВ "Ю.Комодітіз", знаходячись в нелегких умовах, закономірно втрачаючи фінансову стійкість в умовах війни, намагається адаптуватися й пристосуватися до нових реалій, максимально підтримувати персонал і допомагати країні, продовжуючи сумлінно здійснювати оплату податкових зобов`язань, незважаючи на суттєве збільшення простроченої заборгованості від споживачів природного газу та електричної енергії, в т.ч. і державних підприємств. У 2022 році позивач сплатив податків, зборів, та платежів до державного і місцевих бюджетів на загальну суму 132 958 981,67грн, чим активно допомагає тримати економічний фронт.

ТОВ "Ю.Комодітіз не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску іншої заборгованості з платежів, контроль за справляння яких покладено на контролюючі органи. Окрім того, позивач регулярно здійснює перерахування коштів на благодійну допомогу, яка призначена для підсилення обороноздатності України та надання допомоги постраждалим від військової агресії. Загальна сума такої допомоги склала 6 936 075,00 грн.

Представник позивача зазначає, що розгляд справи триває майже три роки, а відповідач усіма можливими способами захисту намагається уникнути фактичної сплати грошових коштів за поставлений природний газ. З огляду на зазначене, позивач вважає необґрунтованою вимогу відповідача про розстрочення виконання рішення суду .

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частинами 4-5 даної статті встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 визначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У зв`язку з тим, що розстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції").

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, такими, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів та заперечень сторін.

Отже питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 зазначено: "На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих Справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення такої заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.012020у справі N910/1180/19).

На даний час, свою господарську діяльність як позивач, так і відповідач змушені здійснювати в умовах повномасштабної війни російської федерації проти України, у період встановлення низки обмежень та заборон у сфері господарських відносин, розширення зони ведення бойових дій. Дані обставини без сумніву впливають на результати фінансово-господарської діяльності обох сторін, що виражається у заборгованості підприємств по кредитам, сплаті відсотків за користування кредитними коштами, виникненні дебіторської заборгованості.

Так, відповідно до наданої АБ УКРГАЗБАНК довідки №172/114/2023 від 26.05.2023 вбачається, що розмір строкової кредитної заборгованості відповідача перед банком становить 117 095 777грн. та 189 968,53 євро.

Однак, як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, навіть у таких надзвичайно складних умовах ведення бізнесу, ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» знаходить можливість своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, не допускаючи виникнення простроченої кредитної заборгованості перед банківськими установами, з метою уникнення блокування діяльності підприємства і його повної зупинки, що є недопустимим, оскільки завдасть величезних збитків не тільки підприємству але і сільгоспвиробникам, які здають бурякосировину на завод для переробки.

Основним видом господарської діяльності ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» є виробництво та реалізація цукру, який носить сезонний характер, орієнтовно з вересня по грудень місяць кожного календарного року, що підтверджується наданими відповідачем копіями наказів по підприємству №62 від 26.08.2022 та №94 від 25.11.2022. У інші періоди робота цукрового заводу не зупиняється, а направлена на підготовку товариства до сезону переробки цукрових буряків.

З наданої відповідачем довідки №221 від 05.07.2023 вбачається, що середня чисельність працівників ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» становить за II півріччя 2022 року 344 чол., на виплату заробітної плати у вказаному періоді спрямовано 30 936,2 тис. грн. Загальний фонд заробітної плати у І півріччі 2023 року становив 11 708 тис. грн., при штатній чисельності 183 людини. Починаючи з 01 липня 2023 року, у зв`язку з підготовкою до нового виробничого сезону, фонд оплати праці планово зросте, що створить додаткове фінансове навантаження для підприємство.

Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, незважажючи на тимчасові фінансові труднощі, ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» залишається сумлінним платником податків усіх рівнів, є одним з найбільших бюджетонаповнюючих підприємств області.

Відповідно до наданої довідки №220 від 05.07.2023 відповідачем за 2022 рік сплачено податків до бюджету на загальну суму 35 305,3тис. грн. (в тому числі податків із заробітної плати на суму 18, 506 тис. грн).

З наведеного вбачається, що у ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» відсутня заборгованість перед бюджетом, підприємство не є банкрутом, не знаходиться у стані припинення чи ліквідації. Водночас, сплата одразу усієї суми заборгованості за рішенням суду може негативно вплинути на господарську діяльність відповідача у період виробництва та реалізації цукру.

У судовому засіданні представник відповідача також зазначив, що ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» є виконавцем мобілізаційного завдання з виробництва цукру для забезпечення потреб Збройних сил України, інших військових формувань та забезпечення життєдіяльності населення і включено до Переліку об`єктів критичної інфраструктури II категорії обласного значення за №188 (сектор: харчова промисловість та агропромисловий комплекс, підсектор: виробництво та переробка с/г продукції). На підтвердження зазначеного надав суду для огляду Договір №М-106/08/21 ДСК від 12.05.2021 на виконання мобілізаційного завдання (замовлення) ПрАТ «Гнідавський цукровий завод», копія першої сторінки якого долучена до матеріалів справи.

Тобто, в контексті положень Закону України «Про критичну інфраструктуру», постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури», відповідач відноситься до об`єктів критичної інфраструктури агропромислового сектору промисловості.

За умовами Договору №М-106/08/21 ДСК від 12.05.2021, укладеного з Луцькою районною державною адміністрацією, ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» зобов`язаний виконати мобілізаційне завдання (замовлення) на виробництво продукції військового призначення для задоволення потреб Збройних сил України, інших військових формувань та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у обсягах, визначених умовами Договору та затверджених розпорядженням Луцької РДА №М-2дск від 15.04.2021.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізаційним завданням (замовленням) є окремі вимоги мобілізаційного плану щодо номенклатури, обсягів виробництва необхідної продукції, утворення і підготовки до розгортання спеціальних формувань, а також затверджені в установленому порядку першочергові заходи мобілізаційної підготовки, які доводяться для виконання до центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. До підприємств, установ і організацій, що залучаються до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), мобілізаційні завдання (замовлення) доводяться на підставі затверджених основних показників мобілізаційного плану і договорів (контрактів), що укладаються у порядку, передбаченому законодавством.

Вимоги щодо виконання мобзавдання передбачені в ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.16 Закону України «Про оборону України», згідно з якими підприємства, установи і організації:

- здійснюють на договірних засадах виробництво і поставки Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам продукції, виконують інші роботи, надають комунально-побутові та інші послуги, що не належать до державного оборонного замовлення;

- створюють та утримують мобілізаційні потужності, створюють і зберігають мобілізаційний резерв матеріально-технічних і сировинних ресурсів згідно з мобілізаційними завданнями (замовленнями);

- не можуть відмовлятися від укладання договорів (контрактів) на виконання мобілізаційних завдань (замовлень), якщо їх можливості з урахуванням мобілізаційного розгортання та переданих їм матеріально-фінансових ресурсів дають змогу виконати ці мобілізаційні завдання (замовлення).

Підприємства, установи і організації, які є виконавцями мобілізаційних завдань (замовлень) з виробництва продукції, укладають договори (контракти) з підприємствами, установами і організаціями - виробниками (співвиконавцями) комплектуючих виробів, постачальниками матеріально-технічних засобів, сировини.

Таким чином, розуміючи надзвичайно важливе завдання, покладене на ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» щодо належного забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами, блокування роботи цукрового заводу в період виробництва та реалізації цукру є недопустимим в умовах воєнного стану, оскільки завдасть збитків не тільки підприємству але й сільгоспвиробникам, які здають бурякосировину на завод для переробки.

Згідно довідки №219 від 05.07.2023 залишок коштів на поточному рахунку ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» в АБ "Укргазбанк" станом на 05.07.2023 становить 280890,85грн., що свідчить про неможливість наразі виконання судового рішення шляхом одноразового стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1632 862,61 грн., оскільки це призведе до арешту активів та блокування роботи підприємства.

В той же час, ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» вбачає за можливе та реальне добровільне виконання рішення суду за умови його розстрочення згідно запропонованого у заяві графіку за рахунок щомісячних надходжень грошових коштів на рахунки підприємства.

Судом встановлено, що, на момент розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду, заборгованість за рішенням суду від 15.03.2023 у даній справі складає 1632862грн 61коп (в тому числі: 1537998грн 97коп основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42010грн 65коп 3% річних та 52852грн 99коп інфляційних втрат).

При цьому, більша сума заборгованості у розмірі 10 939 384грн 84коп за поставлений позивачем у листопаді 2020 року природний газ була сплачена відповідачем ще при розгляді справи у суді, у зв`язку з чим, при новому розгляді справи, позивач просив стягнути з відповідача залишок заборгованості.

Суд звертає увагу, що спір до розгляду в суді був доведений з вини обох сторін, оскільки сторони відступили від умов укладеного між ними договору, у зв`язку з чим між сторонами виник спір щодо ціни на газ у листопаді 2020 року та утворилася заборгованість, яку відповідач просить розстрочити.

Рішенням суду від 15.03.2023, яке набрало законної сили 22.05.2022, позов задоволено частково. 21.06.2023 відповідач подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення суду, а матеріали справи №903/972/20 повернулися на адресу Господарського суду Волинської області у зв`язку із завершенням апеляційного провадження 26.06.2023.

Отже посилання позивача на те, що відповідач усіма можливими способами захисту намагається уникнути фактичної сплати грошових коштів за поставлений газ, є безпідставним.

Відповідач звернувся до суду із заявою саме про розстрочення, а не відстрочення судового рішення, що підтверджує намагання відповідача здійснити погашення залишку заборгованості за поставлений позивачем природний газ у листопаді 2020 року.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» жодним чином не відмовляється від добровільного виконання рішення суду, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, у тому числі і шляхом розстрочення виконання рішення суду. З цією метою підприємством на офіційну електронну адресу ТОВ Ю. КОМОДІТІЗ направлено лист №213 від 30.06.2023 про необхідність актуалізації банківських реквізитів стягувача для оплати грошових коштів за рішенням суду. Станом на 05.07.2023 позивачем не надано відповіді на вказаний лист та не повідомлено реквізити банківського рахунку.

Враховуючи вищезазначені обставини, що ускладнюють наразі виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі № 903/972/20, з огляду на принципи розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд дійшов висновку, що розстрочення рішення суду на період виробництва та реалізації цукру ПрАТ «Гнідавський цукровий завод» не порушить прав стягувача, майнові інтереси і баланс інтересів сторін, а слугуватиме досягненню мети виконання судового рішення при дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Відповідач просить розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 календарних місяців шляхом сплати щомісячно не пізніше 25 числа кожного календарного місяця по 136071грн 88коп згідно поданого графіку (до 25 червня 2024 року).

Водночас, згідно ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Приписами ч.5 ст.240 ГПК України встановлено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Оскільки рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20, залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023, було ухвалено 15.03.2023 за участю представників обох сторін, датою ухвалення рішення є 15.03.2023.

Отже, враховуючи приписи ч.5 ст.331 ГПК України, розстрочення виконання судового рішення у спірному випадку можливе до 15.03.2024.

Розглянувши подану заяву ПрАТ Гнідавський цукровий завод" про розстрочення виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення заяви частково та розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення 1632862грн 61коп на 9 календарних місяців до 15.03.2024, шляхом сплати щомісячно по 181429грн 18коп.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20 в частині стягнення 1632862грн 61коп на 9 календарних місяців до 15.03.2024, шляхом сплати щомісячно по 181429грн 18коп, а саме:

- до 15.07.2023 - 181429грн 18коп;

- до 15.08.2023 - 181429грн 18коп;

- до 15.09.2023 - 181429грн 18коп;

- до 15.10.2023 - 181429грн 18коп;

- до 15.11.2023 - 181429грн 18коп;

- до 15.12.2023 - 181429грн 18коп;

- до 15.01.2024 - 181429грн 18коп;

- до 15.02.2024 - 181429грн 18коп;

- до 15.03.2024 - 181429грн 17коп.

3. Скасувати заходи щодо зупинення стягнення за наказом Господарського суду Волинської області №903/972/20-1 від 26.06.2023, що виданий на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у справі №903/972/20, вжиті ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.06.2023 у справі № 903/972/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України .

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала набрала законної сили - 05.07.2023.

Повний текст ухвали складено 10.07.2023.

Суддя О. Г. Слободян