ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.07.23 Справа № 917/1460/22
Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовною заявою Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"
до Приватного підприємства "Візит-Сервіс"
про зобов`язання виконати умови договору
представники сторін не з`явилися
Господарський суд Полтавської області за результатом розгляду справи № 917/1460/22 прийняв рішення від 01.06.2023 про задоволення позову Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" до Приватного підприємства "Візит-Сервіс" повністю; зобов`язав Приватне підприємство "Візит-Сервіс" виконати вимоги пункту 3.1. Договору № 01-05/10/20 від 21.04.2021; стягнув з Приватного підприємства "Візит-Сервіс" а користь Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав 2481 грн 00 коп. відшкодування витрат на сплату судового збору.
У ч. 1 - ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У заяві від 05.06.2023 позивач прохає постановити додаткове рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с.161-164).
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, часта місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Відповідні докази подані позивачем через електронну пошту 06.06.2023. Тобто в установлений строк.
На цю адресу направлялася відповідачу ухвала від 15.06.2023 про призначення заяви до розгляду (а.с.178).
Вказані ухвали суду повернулася до суду з обох адрес з довідками поштового відділення про відсутність адресата за вказаними адресами (а.с.179-186).
Ухвали від 07.06.2023 та від 15.06.2023 доставлені позивачу 07.07.2023 та 15.06.2023 на його офіційну електронну адресу, що підтверджено відповідними довідками із системи "Електронний суд" від 07.06.2023 від 15.06.2023 (а.с.175, 187).
Позивач у заяві від 06.06.2023 заявив клопотання про розгляд питання про відшкодування витрат на правову допомогу без участі представника позивача. Клопотання задоволено судом.
За змістом ч. 2, ч. 4 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В ч. 1 ст. 221 ГПК України зазначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач подав: договір № 01/02/2020 від 28.02.2020р. про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатським об`єднанням Гур`єв та партнери (а.с.24-27); додаткову угоду від 20.12.2021 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020 (а.с.28); додаткову угоду № 137 від 29.09.2022 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 (а.с.29); свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю Гур`єв А. А. (а.с.30); довіреність позивача від 29.09.2022, якою позивач уповноважив адвоката Гур`єва А. А. представляти його інтереси у господарському суді (а.с.31).
Між позивачем та адвокатом Гур`євим А. А. був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2023р (а.с.165), в якому сторони підтвердили надання адвокатом таких послуг та їх вартість:
- надання усних/письмових юридичних консультацій, вивчення судової практики (5 годин) - 7500,00 грн;
- складання, оформлення і надсилання позовної заяви з додатками, включаючи роботу помічника адвоката (5 годин) - 7500,00 грн;
- складання, оформлення і надсилання інших процесуальних документів (2 години) - 2000,00 грн;
- представлення інтересів клієнта у місцевому господарському суду - 3000,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Вказані у п. 1 акту послуги з надання усних/письмових юридичних консультацій, вивчення судової практики (5 годин) - 7500,00 грн входять до послуги складання тексту позовної заяви.
Згідно зі п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. Таким чином, складання позовної заяви передбачає вивчення відповідного нормативного регулювання (для посилання на відповідні норми права при обґрунтуванні позову) та вивчення доказової бази (для формулювання правових підстав позову з зазначенням конкретних доказів, що підтверджують ті чи інші обставини, наведені у позові). Зазначення як окремо наданих послуг з збір документів не відповідає критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку позову та не значну складність справи.
Погодження правової позиції із клієнтом, консультування щодо можливих шляхів захисту його прав, перспектив та порядку судового шляху вирішення мають організаційний характер, є складовими підготовки позову та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
Таким чином, вказані послуги не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, яким має керуватися суд при визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідні правові позиції викладені у постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 15.11.2021 року у справі № 320/5284/19.
Отже, вказані витрати відшкодуванню окремо не підлягають.
Суд також враховує необхідність дотримання принципу розумності витрат (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 року у справі №320/5284/19).
В ч. 1 ст. 221 ГПК України зазначено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.
Керуючись ст. 119, 221, 129, 232, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Видати наказ після набрання цим додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення складено та підписано: 11.07.2023.
Суддя Т. М. Безрук