ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/471/23

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 36541721, 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Яцоли Сергія Івановича , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про: стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до ФОП Яцола Сергія Івановича стосовно стягнення 22 680,00 грн. основного боргу та 5623,40 грн. пені за договором №107 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою СПД комунальної власності територіальної громади м. Ужгород.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 30.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Визнано справу малозначною і постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2018 між сторонами було укладено договір №107 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою СГ комунальної власності територіальної громади м. Ужгород.

Позивач вказує, що відповідно до п. 1 договору, сторони погодилися, що предметом договору є надання орендодавцем орендарю права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - елементу мощення площею 27.0 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. А. Волошина, 14 (кафе) для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що він діє в межах літнього сезону (з 01 квітня по 01 листопада) протягом 5 років до 01.11.2022 року.

Актом прийому-передачі від 22.06.2018 позивач передав відповідачу в строкове платне користування конструктивний елемент благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 27 кв. м. за вказаною вище адресою.

Згідно п. 3.2. договору, орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 15 числа поточного місяця у грошовому вигляді в розмірі 1134.00 грн. на місяць шляхом перерахування місячної суми.

Розрахункові ставки орендованої плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік.

Таким чином, 25.02.2019, у зв`язку із зміною розрахункових ставок орендної плати, шляхом укладення додаткової угоди до договору від 22.06.2018 №107, орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об`єктом у розмірі 3240.00 грн. за місяць.

Всупереч наведеному ФОП Яцола С.І. з жовтня 2021 по листопад 2022 протягом строку дії договору жодного разу не сплатив орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 22 680.00 грн.

На виконання п.4.1. договору, позивач здійснив нарахування пені на суму заборгованості. Відтак, загальна сума заборгованості, яка повинна бути сплачена відповідачем на користь позивача складає 28 303.40 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача 22 680.00 грн. основного боргу та 5623.40 грн. пені.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Бестужева, буд. 14/14.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 30.05.2023 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи, яка була отримана відповідачем 12.06.2023 року особисто, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, то відповідач вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 22.06.2018 між сторонами справи був укладений договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород (а. с. 13 - 15) (далі - договір).

Предметом даного договору є надання орендодавцем орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 27.0 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. Августина Волошина, 14, кафе для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Відповідно до п. 2.2.2. договору, орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість користування об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними п. 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 07.11.2014 №1505 "Про порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Ужгороді".

Обов`язок внесення орендної плати орендарем виникає з 01.04.2018 (з початку літнього сезону) (п. 3.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору, орендар сплачує орендодавцеві плат за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця у розмірі 1134.00 грн. за місяць, в т. ч. ПДВ 189.00 грн.

Орендна плата вноситься безготівково (п. 3.3. договору).

Ставка плати за користування конструктивними елементами благоустрою та розміри орендованої площі встановлюються сторонами при укладенні договору і не можуть бути нижчими від розрахункових ставок та розмірів площі, визначених у п. 3.2. договору.

Розрахункові ставки орендної плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік.

У разі зміни розрахункових ставок та розмірів об`єкта користування, внесення плати орендарем здійснюється у розмірі нових ставок з дати набрання ними чинності і орендар зобов`язаний не пізніше 3 днів з цієї дати підписати з орендодавцем зміни до договору. Відсутність або не підписання змін орендарем не звільняє його від внесення плати у розмірі і за ставками згідно з даним пунктом, у т. ч. за зміненими, як встановлено даним абзацом (п. 3.4. договору).

У разі протермінування платежів, передбачених у п. 3.2. договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки НБУ (п. 4.1. договору).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що договір діє до 01.11.2022 року. Невід`ємною частиною даного договору є паспорт відкритого літнього майданчика.

Договір припиняється у випадках: а) після закінчення терміну його дії; б) розірвання достроково за згодою сторін (п. 6.2. договору).

Згідно п. 7.1. договору, всі зміни та доповнення до договору мають однакову з ним юридичну силу, якщо вони оформлені письмово і підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.7.7. договору, у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторони мають здійснити підписання акту прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

Актом приймання - передачі від 22.06.2018 (а. с. 16), підписаного обома сторонами, підтверджується передача в строкове платне користування конструктивного елементу благоустрою - (фігурного елементу мощення), площею 27 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. Августина Волошина, 14, кафе для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Судом встановлено, що відповідачу був виданий паспорт відкритого літнього майданчика № 14/2018 (а. с. 18 - 19). Площа літнього майданчика - 27 кв. м. Паспорт відкритого літнього майданчика виданий на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому №168 від 14.06.2018 і діє в межах літнього сезону (з 01.04 до 01.11) протягом 5 років до 2022 року включно.

25.02.2019 була укладена додаткова угода до договору від 22.06.2018 №107 (а. с. 19), якою сторони внесли зміни в розділ 8 договору, зокрема зазначили, що розмір орендної плати складає 3240.00 грн. у т.ч. 540.00 грн. ПДВ.

3.2. Розрахунком заборгованості по орендній платі, складеним представником позивача (а. с. 12) підтверджується заборгованість станом на 16.05.2023 у розмірі 22 680.00 грн. основного боргу та 5623.40 грн. - пені.

3.3. Норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549. Поняття неустойки.

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 551. Предмет неустойки.

3. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 691. Ціна товару

1. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 188. Порядок зміни та розірвання господарських договорів

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 222.Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності

2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 230. Штрафні санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 232. Порядок застосування штрафних санкцій

6. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 233. Зменшення розміру штрафних санкцій.

1. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

2. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

3.4. Висновки суду та норми права, які підлягають застосуванню.

Відтак, судом встановлено, що 22.06.2018 між сторонами справи був укладений договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород (а.с. 13) (далі - договір).

Предметом даного договору є надання орендодавцем орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 27.0 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. Августина Волошина, 14, кафе для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Відповідно до п. 2.2.2. договору, орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість користування об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними п. 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 07.11.2014 №1505 "Про порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Ужгороді".

Обов`язок внесення орендної плати орендарем виникає з 01.04.2018 (з початку літнього сезону) (п. 3.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору, орендар сплачує орендодавцеві плат за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця у розмірі 1134.00 грн. за місяць, в т. ч. ПДВ 189.00 грн.

У разі протермінування платежів, передбачених у п. 3.2. договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки НБУ (п. 4.1. договору).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що договір діє до 01.11.2022 року. Невід`ємною частиною даного договору є паспорт відкритого літнього майданчика.

Відповідно до п.7.7. договору, у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторони мають здійснити підписання акту прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

Актом приймання - передачі від 22.06.2018 (а. с. 16), підписаного обома сторонами, підтверджується передача в строкове платне користування конструктивного елементу благоустрою - (фігурного елементу мощення), площею 27 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. Августина Волошина, 14, кафе для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Судом встановлено, що відповідачу був виданий паспорт відкритого літнього майданчика № 14/2018 (а. с. 18 - 19). Площа літнього майданчика - 27 кв. м. Паспорт відкритого літнього майданчика виданий на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому №168 від 14.06.2018 і діє в межах літнього сезону (з 01.04 до 01.11) протягом 5 років до 2022 року включно.

25.02.2019 була укладена додаткова угода до договору від 22.06.2018 №107 (а. с. 19), якою сторони внесли зміни в розділ 8 договору, зокрема зазначили, що розмір орендної плати складає 3240.00 грн. у т.ч. 540.00 грн. ПДВ.

Відтак, суд констатує, що договір №107 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою СГ комунальної власності територіальної громади м. Ужгород від 22.06.2018 був дійсним до 01.11.2022 року, за яким у сторін виникли взаємні права та обов`язки.

Сторонами не додано до матеріалів справи належних і допустимих доказів, які б підтверджували розірвання сторонами вказаного вище оспорюваного договору.

Суд підкреслює, що п.7.7. договору передбачено, що у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторони мають здійснити підписання акту прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦКУ).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦКУ).

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 ГКУ). .

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (положення ст. 188 ГКУ).

Відтак, відповідач належно умови договору не виконав, доказів повернення об`єкта оренди орендодавцю до справи не надав, припинення правовідносин не довів, отже позивачем правомірно нараховано відповідачу орендну плату за користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 27,0 кв. м. Суд, перевіривши проведений розрахунок заборгованості по орендній платі станом на 17.05.2023, вказує, що він проведений вірно.

Що стосується суми нарахованої пені в розмірі 5623.40 грн., то суд зазначає, що згідно умов договору, у разі протермінування платежів, передбачених у п. 3.2. договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки НБУ (п. 4.1. договору).

Однак, суд зазначає, що згідно вимог ч. 6 ст. 232 ГКУ, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відтак, оскільки сторони не передбачили в договорі нарахування пені за весь період прострочення, суд застосовує норми ч. 6 ст. 232 ГКУ. Так, заборгованість відповідача за перші 6 місяців дії договору згідно даних розрахунку складає 6804.00 грн. (04.2018 - 09.2018). Сума пені за вказаний період складає 1179,24 грн. з розрахунку пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Суд стягує з відповідача на користь позивача суму 23 859.24 грн., з яких 22 680,00 грн. - орендна плата та 1179,24 грн. - пеня.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог частково.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №189 від 28.03.2023 (а. с. 11) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Судові витрати слід покласти на відповідача згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Яцоли Сергія Івановича , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 36541721, 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, суму 23 859,24 грн. (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень 24 копійок), з яких 22 680,00 грн. та 1179,24 грн. - пеня.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Яцоли Сергія Івановича , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 36541721, 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, сплачений судовий збір у розмірі 2684.00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривень 00 копійок).

5. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза