ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023м. ХарківСправа № 922/976/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Ботанічна, 1/6, к. 13)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Забара Альона Володимирівна, ордер серія АЕ №1123118 від 24.04.2023;

відповідача - Степанюк Ольга Анатоліївна, ордер серія АХ №1125650 від 12.04.2023;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ", в якому просить:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" (Код , 61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ" основну суму заборгованості в розмірі 463 994,58 гривень (чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири грн. 58 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ" нараховані на суму заборгованості в 231 038,01 грн. за період з 16.03.2022р. по 06.03.2023р.:

- Інфляційні втрати в розмірі 43 100,06 гривень;

- 3% річних в розмірі 6 760,24 гривень;

- Відсотки за користування чужими коштами в розмірі 48 834,49 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ" нараховані на суму заборгованості в 232 956,57 грн. за період з 11.03.2022р. по 06.03.2023р.:

- Інфляційні втрати в розмірі 55 896,63 гривень;

- 3% річних в розмірі 6 912,11 гривень;

- Відсотки за користування чужими коштами в розмірі 49 559,12 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ" всі судові витрати.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 07022201 від 07.02.2022 та Додаткової угоди № ССК000890 від 07.02.2022 щодо поставки товару у встановлені строки, що є підставою для повернення суми попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/976/23. В задоволенні клопотання ТОВ "Контруктивні технології" про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження - відмовлено. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче засідання призначено на "18" квітня 2023 р. о 11:00 год.

12.04.2023 від ТОВ "Конструктивні технології" до канцелярії суду надійшло клопотання про забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № вх. № 9045, в якому позивач просив: судові засідання у підготовчому провадженні у справі №922/976/23 проводити в режимі відеоконференції; забезпечити участь представника Позивача в судових засіданнях в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання програми для відеотелефонії EASYCON, Zoom або TruCam, а випадку неможливості проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, забезпечити проведення відеоконференції в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська (вул. Паторжинського, 18А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 в задоволенні клопотання ТОВ "Конструктивні технології" про забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 9045 від 12.04.2023) - відмовлено.

17.04.2023 через систему "Електронний суд" представником ТОВ "ССК ТМ" до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи за вх. № 9415, яке долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/976/23 на тридцять днів. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 9415 від 17.04.2023) - задоволено. Відкладено підготовче засідання на "02" травня 2023 р. о 11:30 год.

24.04.2023 від ТОВ "Конструктивні технології" до канцелярії суду надійшло клопотання про забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому позивач просить: судові засідання у підготовчому провадженні у справі №922/976/23 проводити в режимі відеоконференції; забезпечити участь представника Позивача в судових засіданнях в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання програми для відеотелефонії EASYCON, Zoom або TruCam, а випадку неможливості проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, забезпечити проведення відеоконференції в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська (вул. Паторжинського, 18А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.04.2023 клопотання представника позивача про проведення засідання по справі в режимі відеоконференції, яка надійшла до суду 24.04.2023 - задоволено частково. Постановлено з засідання по справі №922/976/23 призначене на "02" травня 2023 р. об 11:30 год. провести в режимі відеоконференції за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" адвоката Забари А.В. (ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з використанням представником власних технічних засобів за допомогою офіційної сертифікованої підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https://vkz.court.gov.ua/). В іншій частині клопотання - відмовлено.

25.04.2023 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням (вх. № 10233), в якому просив суд надати йому можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 02.05.2023 об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами суду.

На підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл розгляду заяви у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023 для розгляду даної заяви визначено суддю Байбака О. І.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" - адвоката Степанюк О. А. (вх. № 10233 від 25.04.2023) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

28.04.2023 представником відповідача через систему "Електронний суд" подано клопотання за вх. № 10667 про продовження процесуального строку до 05.05.2023 для подання до відзиву на позовну заяву доказів щодо виробництва товару, який був замовлений Позивачем згідно Договору поставки від 07.02.2022 р. (по кожній позиції замовлення), в т.ч. щодо розміщення замовлення у ТОВ "ОВ Технолоджи" на виробництво комплектів автоматики для кондиціонерів згідно замовлення ССК000890від 07.02.2022 р., та для подання письмових розрахунків собівартості незавершеного виробництва товару згідно замовлення по Договору поставки №07022201 від 07.02.2022 р.

01.05.2023 представником відповідача через систему "Електронний суд" подано відзив на позов за вх. № 10683, який долучено судом до матеріалів справи.

02.05.2023 представником позивача через систему "Електронний суд" подано відповідь на відзив за вх. № 10866, яку долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.05.2023 постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача про продовження процесуального строку на подання додаткових доказів до відзиву на позовну заяву, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 18.05.2023 о 12:00 год.

02.05.2023 через систему "Електронний суд" представник відповідача звернувся з клопотанням за вх. № 10936, в якому просить надати йому можливість участі у судовому засіданні 18.05.2023 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

02.05.2023 через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання за вх. № 10939, в якому представник позивача просить: судові засідання у підготовчому провадженні у справі №922/976/23 проводити в режимі відеоконференції; забезпечити участь представника Позивача в судових засіданнях в режимі відео конференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання програми для відеотелефонії EASYCON, Zoom або TruCam.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.05.2023 клопотання представника "ССК ТМ" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. 10936 від 02.05.2023) - задоволено. Клопотання представника ТОВ "Конструктивні технології" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (вх. № 10939 від 02.05.2023) - задоволено частково.

06.05.2023 через систему "Електронний суд" відповідачем до суду подано клопотання за вх. № 11321 про долучення додаткових пояснень та доказів до відзиву.

09.05.2023 через систему "Електронний суд" відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив за вх. № 11454.

09.05.2023 через систему "Електронний суд" позивачем подані заперечення проти залучення додаткових пояснень до відзиву відповідача за вх. № 11549.

12.05.2023 через систему "Електронний суд" відповідачем подано клопотання про огляд веб-сайту за вх. № 11947 та додаткові пояснення за вх. № 11954.

15.05.2023 через систему "Електронний суд" позивачем подані заперечення проти залучення додаткових пояснень відповідача за вх. № 12120.

В підготовчому засіданні 18.05.2023 участь учасників справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду виявилась технічно неможливою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 відкладено підготовче засідання на "06" червня 2023 р. о 12:45 год.

22.05.2023 через систему "Електронний суд" представник відповідача звернувся з клопотанням за вх. № 12803, в якому просить надати йому можливість участі у судовому засіданні 06.06.2023 о 12:45 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

22.05.2023 через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання за вх. № 12829, в якому представник позивача просить: судове засідання у підготовчому провадженні у справі №922/976/23, призначене на 06.06.23р. проводести в режимі відеоконференції; забезпечити участь представника Позивача в судовому засіданні, призначене на 06.06.23р. в режимі відео конференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання програми для відеотелефонії EASYCON, Zoom або TruCam.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2023 клопотання представника "ССК ТМ" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. 12803 від 22.05.2023) та клопотання представника ТОВ "Конструктивні технології" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (вх. № 12829 від 22.05.2023) - задоволено.

В судовому засіданні 06.06.2023 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.06.2023 о 12:45 год.

06.06.2023 через систему "Електронний суд" представник відповідача звернувся з клопотанням за вх. № 14366, в якому просить надати йому можливість участі у судовому засіданні 13.06.2023 о 12:45 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

08.06.2023 через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання за вх. № 14634, в якому представник позивача просить: судове засідання, призначене на 13.06.2023 по справі № 922/976/23 провести в режимі відеоконференції; забезпечити участь представника Позивача в судовому засіданні, призначене на 13.06.2023 в режимі відео конференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання програми для відеотелефонії EASYCON, Zoom або TruCam.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 клопотання представника "ССК ТМ" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. 14366 від 06.06.2023) та клопотання представника ТОВ "Конструктивні технології" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (вх. № 14634 від 08.06.2023) - задоволені.

В судовому засіданні 13.06.2023 у зв`язку з виявленням технічної неможливості продовження судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку, сторони в порядку ст. ст. 120-121 ГПК України повідомлено ухвалою суду про те, що судове засідання по суті у справі №922/976/23 відбудеться 04 липня 2023 року о(б) 12:30 год.

19.06.2023 через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання за вх. № 15715, в якому представник позивача просить: судове засідання, призначене на 04.07.2023 по справі № 922/976/23 провести в режимі відеоконференції; забезпечити участь представника Позивача в судовому засіданні, призначене на 04.07.2023 в режимі відео конференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, шляхом використання програми для відеотелефонії EASYCON, Zoom або TruCam.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 клопотання представника ТОВ "Конструктивні технології" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 15715 від 19.06.2023) - задоволено.

В судовому засіданні 04.11.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Як вказує позивач, 07 лютого 2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (далі-Товариство, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ССК ТМ» (далі - ТОВ «ССК ТМ», Постачальник) був укладений Договір поставки товару №07022201 (далі - Договір), у відповідності до п. 1.1. якого Постачальник постачає обладнання (далі - Товар) або надає послуги (далі - Послуги) Покупцеві, згідно позицій номенклатури/переліку послуг, зазначених в Додаткових угодах (Специфікаціях) та/або в документі «Рахунок на оплату» (надалі - Рахунок) до даного Договору на умовах даного Договору.

При цьому договір з Додатковою угодою №ССК000890 від 07.02.2022р. Відповідач надіслав на електронну адресу Позивача та просив перевірити все та підписати, а також просив надіслати на електронну адресу бланк замовлення.

На електронну адресу Відповідача, Позивач надіслав бланк замовлення від 25.01.2022р. №36840а та №36842а.

Позивач направив на адресу Відповідача підписаний договір поштовим відправленням, однак, як вказує позивач, підписаний екземпляр договору Відповідач не повернув.

Відповідно до п. 10.6 Договору сторони домовились, що копії документів передані факсом або електронною поштою є дійсними та мають повну юридичну силу для Договору та Додаткових Угод з обов`язковим обміном оригіналами документів упродовж 30 календарних днів, та для погодження рахунку, бланків-заказу, ескізів, тощо упродовж усього терміну дії.

Відповідно до п. 3.1. Договору додаткові умови щодо термінів і порядку оплати, термінів виготовлення чи надання послуг, і порядку організації доставки, можуть зазначатись у відповідній Додатковій угоді до даного Договору та/або в Рахунку.

Відповідно до п. 3.3. Договору оплата за Товар здійснюється Покупцем, згідно умов зазначених в Додатковій угоді та/або за рахунком до даного Договору, наданим представником Постачальника.

Відповідно до умов Додаткової угоди №ССК000890 від 07.02.2022р. на суму товару 330 054,30 гривень термін виготовлення товару становить 25 робочих днів з можливістю дострокового виготовлення. Термін виготовлення починає відлічуватись на наступний робочий день після дня отримання передплати Постачальником, або за умовами Договору.

Після надіслання на адресу Відповідача Бланків замовлення, Відповідач направив на електронну пошту Позивача рахунок на оплату №ССК000890 від 07.02.2022р. з підписом відповідальної особи Відповідача, а саме Колеснікової Наталії Євгенівни та з проставленням печатки на загальну суму 330 054,30 грн. (триста тридцять тисяч п`ятдесят чотири гривні 30 копійок).

Відповідно до умов рахунку, рахунок є невід`ємною частиною Договору №07022201 від 07.02.2022р.

Відповідно до умов Додаткової угоди №ССК000890 від 07.02.2022р. на суму товару 330 054,30 гривень оплата здійснюється у два етапи:

- Перший етап - 70 % від загальної суми;

- Другий етап - доплата до повної суми у строк не більше 3 робочих дні, з моменту отримання повідомлення про готовність від Постачальника.

07.02.2022 позивач провів перший етап оплати в розмірі 231 038,01 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 2136 від 07.02.2022 року.

09.02.2022р. на підставі бланку замовлення Позивача, Відповідач направив на електронну адресу Позивача Додаткову угоду від 08.02.2022р. №ССК000928 до Договору, у відповідності до якої Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити Позивачу товар на загальну суму 332 795,10 грн.

Додатковою угодою від 08.02.2022р. №ССК000928 передбачено, що термін виготовлення товару становить 20 робочих днів з можливістю дострокового виготовлення. Термін виготовлення починає відлічуватись на наступний робочий день після дня отримання передплати Постачальником, або за умовами Договору.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди від 08.02.2022р. №ССК000928 оплата здійснюється у два етапи:

- Перший етап - передоплата 70 % від загальної суми;

- Другий етап - доплата до повної суми у строк не більше 3 робочих днів, з моменту отримання повідомлення про готовність від Постачальника.

Разом з Додатковою угодою від 08.02.2022р. №ССК000928 Відповідач надіслав Позивачу Рахунок на оплату №ССК000928 від 08.02.2022р. на загальну суму 332 795,10 грн. (триста тридцять дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять грн. 10 коп.) з підписом відповідальної особи Відповідача, а саме Колеснікової Наталії Євгенівни та з проставленням печатки.

Відповідно до умов Рахунку на оплату №ССК000928 від 08.02.2022р., цей рахунок є невід`ємною частиною Договору №07022201 від 07.02.2022р.

09.02.2022 позивач провів перший етап оплати від суми, зазначеної в Додатковій угоді від 08.02.2022р. №ССК000928 в розмірі 232 956,57 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 2141 від 09.02.2022.

Натомість, Відповідач товар не поставив та жодних повідомлень про неможливість поставки товару Позивач від Відповідача не отримував.

З огляду на порушення строків поставки товару з боку Відповідача, Позивач втратив інтерес в отриманні товару та направляв на адресу Відповідача вимоги про повернення коштів.

Так, 15.07.2022 на електронну пошту Постачальника , направлявся лист №1507-1, яким Позивач повідомив про втрату інтересу до виконання зобов`язання щодо поставки товару та в листі була висловлена вимога здійснити повернення коштів в розмірі 463 994,58 гривень, яку Товариство перерахувало в якості авансу за товар.

Відповідь на вказаний лист отримана не була та кошти не були повернуті.

14.09.2022 Позивач направив повторну вимогу № 1409-1 про повернення коштів, яка також була проігнорована Відповідачем.

Аналогічного за змістом вимога про повернення коштів надсилалась Позивачем також 15.12.2022р. №1512-1, яка не призвела до повернення коштів на адресу Позивача.

25.01.2023 на електронну адресу Відповідача направлялась вимога про сплату коштів за підписом представника Позивача. Вимога про сплату коштів направлялась також цінним листом на поштову адресу Відповідача.

У відповідь на вимогу представником Позивача про повернення коштів, Відповідач направив на електронну пошту Позивача Лист від 09.02.2023р. №09/02-2023, де зазначив, що між сторонами був укладений договір №07022201, у відповідності до якого Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити на адресу Позивача товар, обумовлений в рахунках на оплату та замовленні.

В своєму листі Відповідач також підтвердив, що він отримав з електронної пошти вимоги про повернення коштів від 15.07.2022р., 14.09.2022р., 15.12.2022р., які Відповідач вважає не належними, оскільки вони надійшли з електронної пошти та не завіренні електронним цифровим підписом.

Крім того, в своєму листі Відповідач також посилається на обставини форс-мажору, в результаті військових дій на території Харківської області, що стало перешкодою для Відповідача виконувати свої зобов`язання. Вказує, що форс-мажор автоматично продовжує термін зобов`язань за договором та посилається на положення п. 4.1.1., 4.5. Договору. При цьому до свого листа Відповідач не долучив ані доказів, підтверджуючих наявність для Відповідача форс-мажору, ані доказів того, що він колись повідомляв Позивача, що для Відповідача обставини форс-мажору наступили.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача: основну суму заборгованості в розмірі 463 994,58 грн., інфляційні втрати в загальному розмірі 98 996,69 грн., 3% річних в розмірі в загальному розмірі 13 672,35 грн., відсотки за користування чужими коштами на підставі ст. 536 ЦК України в загальному розмірі 98 393,61 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, між сторонами був укладений договір, шляхом направлення пропозиції зі сторони Відповідача та прийняття такої пропозиції зі сторони Позивача.

При цьому, відповідач не спростовує факт укладення з позивачем Договору поставки товару №07022201 від 07.02.2022 , Додаткової угоди №ССК000890 від 07.02.2022р. та Додаткової угоди №ССК000928 від 08.02.2022р., якими погодили додаткові умови та найменування позицій товару для замовлення і поставки.

Напроти, відповідач підтверджує існування між сторонами договірних відносин на умовах, викладених в Договорі поставки товару №07022201 від 07.02.2022 та Додаткових угод до нього.

З огляду на вказане, обставина, що Відповідач ухилився від направлення на адресу Позивача підписаний зі своєї сторони екземпляр договору не є свідченням відсутності погодження такого договору.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що у п. 2.1. Додаткової угоди № ССК000890 від 07.02.2022 р. до Договору №07022201 від 07.02.2022 сторони погодили, що термін виготовлення товару становить 25 робочих днів з можливістю дострокового виготовлення. Термін виготовлення починає відлічуватись на наступний робочий день після дня отримання передплати Постачальником, або за умовами Договору.

Майже ідентичні умови сторони погодили в іншій Додатковій угоді № ССК000928 від 08.02.2022 р. до Договору №07022201 від 07.02.2022 з єдиною відмінністю в тому, що термін виготовлення складає 20 робочих днів.

В п. 2.2. Додаткових угод № ССК000890 від 07.02.2022 та № ССК000928 від 08.02.2022 р. сторони погодили однакові умови здійснення оплати в 2 етапи:

1-й етап - передплата 70% від загальної суми;

2-й етап - доплата до повної суми у строк не більше 3 робочих днів з моменту отримання повідомлення про готовність від Постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов Додаткової угоди №ССК000890 від 07.02.2022р. до Договору №07022201 від 07.02.2022 Позивач провів перший етап оплати 07.02.2022 в розмірі 231 038,01 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 2136 від 07.02.2022 року. А тому, з урахуванням строку поставки 25 робочих днів з моменту отримання передоплати, товар мав би бути поставлений 15 березня 2022 року.

На виконання умов Додаткової угоди №ССК000928 від 08.02.2022 Позивач провів перший етап оплати в розмірі 232 956,57 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 2141 від 09.02.2022. А тому, з урахуванням строку поставки 20 робочих днів з моменту отримання передоплати, товар мав би бути поставлений 10 березня 2022 року.

Поряд із тим, відповідач не поставив позивачу товар у встановлені в договорі строки та кошти за непоставлений товар у загальному розмірі 463 994,58 грн. не повернув.

Що стосується доводів відповідача про те, що сторони не погодили дату поставки, а в Договорі поставки товару №07022201 від 07.02.2022р. лише встановили строк виробництва, слід звернути увагу на наступне.

Як було зазначено вище, відповідно до умов Додаткової угоди №ССК000890 від 07.02.2022р. термін виготовлення товару становить 25 робочих днів з можливістю дострокового виготовлення. Термін виготовлення починає відлічуватись на наступний робочий день після дня отримання передплати Постачальником, або за умовами Договору.

Додатковою угодою від 08.02.2022р. №ССК000928 передбачено, що термін виготовлення товару становить 20 робочих днів з можливістю дострокового виготовлення. Термін виготовлення починає відлічуватись на наступний робочий день після дня отримання передплати Постачальником, або за умовами Договору.

Відповідно до п. 4.5. Договору обов`язок постачальника по виготовленню товару вважається виконаним, коли до терміну виготовлення, передбаченому умовами Договору, Товар готовий до передачі на складі Постачальника і Покупець відповідно до умов даного Договору повідомлений про готовність товару або якщо Покупець надіслав повідомлення про відмову від поставки, згідно умов п. 4.4. Договору.

Відповідно до п. 4.10 Договору надалі Покупець зобов`язаний передати оригінал довіреності Постачальнику в термін не більше 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання від Постачальника повідомлення про готовність Товару до відвантаження.

Відповідно до п. 4.12. Договору у випадку, якщо Покупець не надав копію довіреності на отримання товару на протязі 2 (двох) календарних днів з моменту письмового повідомлення про готовність товару або не організував відвантаження Товару зі складу Постачальника у строк більше 5 (п`яти) днів або не прийняв Товар, у випадках, коли доставка здійснювалась за рахунок Постачальника:

4.12.1. Постачальник має право організувати надтермінове зберігання товару на власному складі і вимагати від Покупця відшкодування витрат, понесених Постачальником у зв`язку з організацією зберігання Товару.

Відповідно до п. 7.1. Договору датою виготовлення товару, вважається дата, зазначена в письмовому повідомленні, яке Постачальник направляє Покупцю згідно п. 4.5, 4.9. Договору.

Отже, обов`язок постачальника по виготовленню товару вважається виконаним, коли до терміну виготовлення товар готовий до передачі, а це означає, що до кінця терміну виготовлення товару, передбаченого Додатковою угодою №ССК000890 від 07.02.2022р. (25 робочих днів) та Додатковою угодою від 08.02.2022р. №ССК000928 (20 робочих днів) товар вже повинен бути готовим до передачі Покупцю.

За умовами Договору базис поставки - склад Постачальника (п. 4.7.):

- склад №1: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183 (час подачі машини в будні дні з 09:00 до 15:00);

- склад №2: м. Київ, вул. Здолбунівська, 16 (час подачі машини в будні дні з 09:00 до 15:00), якщо інші умови не зазначені в Додаткових угодах та Рахунках на оплату до даного Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Отже, зобов`язання по виготовленню товару напряму залежить від направлення повідомлення про готовність його до відвантаження, та Постачальник за умовами договору не мав права надсилати повідомлення про готовність товару до відвантаження раніше його фактичного виготовлення, а тому зі строком виготовлення пов`язується можливість отримання позивачем товару на складі відповідача.

Втім, Відповідач не забезпечив ані виготовлення товару, ані направлення повідомлення про готовність товару до відвантаження, ані надання у розпорядження позивача готового товару у відповідності до умов п. 4.7. Договору та ст. 664 ЦК України.

Відповідно до правового висновку ВС, викладеного в Постанові від 21.02.2018р. по справі № 910/12382/17 «…Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються положеннями глави 61 ЦК України.

Виходячи з системного аналізу вимог чинного законодавства аванс - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є грошова сума, яка перераховується згідно договору наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за роботи які мають бути виконані, при цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося…».

Правильність цієї позиції підтвердила Велика Палата ВС в Постанові від 22.09.2019р. по справі № 918/631/19, а саме: «..68. Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17)…».

Отже, лише факт невиконання зобов`язання іншою стороною є підставою для стягнення авансу, який був сплачений в рахунок поставки товару, який не був поставлений зобов`язаною особою, тобто Відповідачем, а тому доводи Відповідача в цій частині є повністю неспроможними та такими, що не підлягають врахуванню.

Стосовно посилання відповідача на обставини непереборної сили (форс-мажор) в результаті військової агресії РФ проти України та на Лист ТПП 2024/02.1-7.1 від 28.02.2022р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.2. Договору підтвердження форс-мажорних обставин є копія довідки Торгово-промислової палати країни, на території якої виникли ці обставини.

Проте відповідачем не було надано довідку ТПП України і доказів того, що він колись звертався за отриманням такої довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 538 ЦК України сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Відповідач не тільки не повідомляв позивача про настання для нього форс-мажорних обставин та навіть після подання позову не надав жодного доказу, підтверджуючу таку обставину.

Відповідно до положень п. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України:

засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб;

засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідач не надав сертифікату ТПП, а засвідчення форс-мажору листами законом не передбачено.

У Постанові ВС від 25.01.2022р. по справі 904/3886/21 викладено наступний висновок:

«…Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14 1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП…».

В Постанові від 14 червня 2022 року по справі 922/2394/21, ВС зазначив «…Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, на які посилається скаржник у касаційній скарзі…».

Отже, загальновідомий факт про повномасштабну агресію РФ проти України не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання свого зобов`язання. Будь-яких доказів наявності для відповідача обставин форс-мажору, що стали перешкодою для неможливості виконання свого зобов`язання перед позивачем як щодо поставки товару, так і щодо повернення коштів, відповідач не надав.

Натомість, відповідач долучив акт про пожежу від 23.04.2022 року, який підтверджує факт пожежі та знищення вентиляційного обладнання, брус, а також якісь вироби.

Проте, зобов`язання щодо виробництва та повідомлення позивача про готовність товару до отримання товару настало для відповідача в березні 2022 року, тобто до дати пожежі.

Відповідачем також надано Акти обстеження датовані червнем, липнем, серпнем та вереснем 2022 року, де відповідач за участі своїх працівників зафіксував пошкодження товарно-матеріальних цінностей. Деякі пошкодження зафіксовані в лютому та березні 2023 року. При цьому, в акті про пожежу від 23.04.2022 року відомості про пошкодження зазначених ТМЦ не зафіксовано.

Крім того, з огляду на порушення зі сторони відповідача свого зобов`язання щодо виготовлення та постачання товару на користь позивача, зобов`язанням відповідача є повернення грошових коштів, а тому долучені докази відповідача не підтверджують неможливість виконання саме грошового зобов`язання щодо повернення раніше отриманого авансу, оскільки відсутні підстави вважати, що на рахунках відповідача відсутні кошти.

Відповідач надав Наказ №48/1-К/тр «Про оголошення простою» з 01.03.2022р. по 31.03.2022р., що є свідченням того, що починаючи з квітня 2022 року відповідач відновив свою роботу та мав можливість направити хоч якесь повідомлення позивачу чи передати товар. А отже, не дивлячись на те, що відповідач відновив роботу свого підприємства, не здійснив жодної дії, направленої на повернення коштів або хоча б на мирне врегулювання спору.

Що стосується посилання відповідача на те, що листи з вимогою повернути кошти були направлені із неофіційної електронної адреси , слід звернути на наступне.

До позову позивач долучив електронні листи, які отримував від відповідача з документами, а саме електронний лист від 07.02.2022р., яким відповідач надіслав позивачу договір та Додаткову угоду №ССК000890 від 07.02.2022р.

Вказаний лист відповідач надіслав з електронної пошти на електронну пошту , яку називає неофіційною електронною адресою.

Саме на електронну адресу відповідач надсилав Додаткову угоду від 08.02.2022р. №ССК000928, яку надіслав 09.02.2022р.

Саме на електронну пошту відповідач надсилав рахунки на оплату, які в подальшому були сплачені позивачем.

З огляду на вказане вбачається, що електронна пошта довгий час визнавалась відповідачем як офіційна і саме з використанням зазначеної електронної пошти відповідач здійснював листування, в тому числі надсилав свої документи, які визнаються відповідачем. Таким чином, відповідач своїми діями продемонстрував визнання електронної пошти . А отже, доводи відповідача про направлення позивачем листів з неофіційної електронної адреси є не обґрунтованими.

Що стосується посилання відповідача на те, що позивачем не була дотримана процедура повідомлення про відмову від товару, суд звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до п. 4.4. Договору, у випадку відмови покупця від поставки Товару після здійснення передплати згідно умов п.3:

4.4.1 Покупець має письмово запросити на якому етапі виробництва знаходиться виготовлення замовлення та повідомити Постачальника про відмову.

П. 4.4.2 передбачає порядок повернення коштів на випадок відмови Покупця від товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивач не відмовлявся від товару, а навпаки бажав отримати свій товар, однак через порушення відповідачем строків його виготовлення та поставки, позивач скористався своїм правом вимагати повернення сплаченого авансу, а тому положення зазначених пунктів Договору є абсолютно не застосованими, оскільки існує очевидна різниця між відмовою від Договору та вимогою повернути сплачений аванс у зв`язку з порушенням зобов`язання щодо поставки товару.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів поставки товару або повернення попередньо сплаченої позивачем за поставку грошової суми не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 463 994,58 грн. (суми попередньої оплати) підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у загальному розмірі 98 996,69 грн. та 3% річних у загальному розмірі 13 672,35 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові №918/631/19 від 22.09.2020, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. Зобов`язання повернути суму попередньої оплати виникає з наступного дня після спливу строку поставки.

Зобов`язання щодо повернення суми попередньої оплати фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами договору строку поставки, який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів. Таким чином, у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до розрахунків позивача, на суму заборгованості в 231 038,01 грн. за період з 16.03.2022р. по 06.03.2023р. нараховано інфляційні втрати в розмірі 43 100,06 грн. та 3% річних в розмірі 6760,24 грн.

На суму заборгованості в 232 956,57 грн. за період з 11.03.2022р. по 06.03.2023р. позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 55 896,63 грн. та 3% річних в розмірі 6 912,11 грн.

Суд перевіривши розрахунок позивача, зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, що на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у загальному розмірі 98 996,69 грн. та 3% річних у загальному розмірі 13 672,35 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами у загальному розмірі 98 393,61 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п. 4.16 Договору від 07.02.2022 р. сторони передбачили, що на суму попередньої оплати, внесеної Покупцем, не нараховуються відсотки за час знаходження вказаної суми у Постачальника.

Натомість, позивач вважає, що вказаним положенням Договору не передбачено, що відсотки не нараховуються на випадок порушення зі сторони відповідача грошового зобов`язання, яке виникає у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання щодо постачання товару.

При цьому, позивач, посилаючись на норми ст. 536 та ст. 1048 ЦК України, зазначив про можливість стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України.

У зв`язку з цим, позивачем на суму заборгованості в 231 038,01 грн. за період з 16.03.2022р. по 06.03.2023р. нараховані відсотки за користування чужими коштами в розмірі 48 834,49 грн., а на суму заборгованості в 232 956,57 грн. за період з 11.03.2022р. по 06.03.2023р. нараховані відсотки за користування чужими коштами в розмірі 49 559,12 грн., тобто на загальну суму 98 393,61 грн.

Однак, не погоджуючись з твердженнями позивача, суд звертає увагу на таке.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК України.

Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до частини другої статті 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами статті 1048 ЦК України.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Висновок про необхідність застосовувати до відносин купівлі-продажу положення частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, тут йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК України застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

З огляду на вищенаведене, відсутність у договорі відповідальності за несвоєчасне повернення попередньої оплати, не встановлення сторонами розміру процентів за користування коштами у випадку порушення зобов`язань, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача відсотків на рівні облікової ставки НБУ за користування чужими грошовими коштами в загальному розмірі 98 393,61 грн..

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 649,95 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Ботанічна, 1/6, к. 13, ) основну суму заборгованості в розмірі 463 994,58 грн., інфляційні втрати у загальному розмірі 98 996,69 грн., 3% річних у загальному розмірі 13 672,35 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 649,95 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами у загальному розмірі 98 393,61 грн. - відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСТРУКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Ботанічна, 1/6, к. 13, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ССК ТМ" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183, ).

Повне рішення складено "14" липня 2023 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/976/23