ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3409/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) до Громадської організації Інваліди надії в майбутнє (65076, м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 32А, кв. 20, )

про стягнення неустойки в розмірі 446 967,54 грн. та виселення

Представники:

Від позивача не з`явився;

Від відповідача Дударенко С.В. (ордер від 16.01.2023 серія ВН № 1137445).

Суть спору:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Громадської організації «Інваліди надії в майбутнє» (далі - Відповідач) з вимогами про:

- виселення Громадської організації «Інваліди надії в майбутнє» з нежитлового приміщення підвалу, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

- стягнення з Громадської організації «Інваліди надії в майбутнє» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради неустойки за прострочення повернення об`єкту оренди в розмірі 446 967,54 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.01.2023.

Протокольною ухвалою від 16.01.2023 відкладено підготовче засідання на 03.02.2023.

Протокольною ухвалою від 03.02.2023 відкладено підготовче засідання на 27.02.2023.

Протокольною ухвалою від 27.02.2023 відкладено підготовче засідання на 20.03.2023.

Протокольною ухвалою від 20.03.2023 відкладено підготовче засідання на 12.04.2023.

Протокольною ухвалою від 12.04.2023 відкладено підготовче засідання на 01.05.2023.

Протокольною ухвалою від 01.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2023.

Протокольною ухвалою від 22.05.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.06.2023.

Протокольною ухвалою від 21.06.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 05.07.2023.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про проведення судового засідання за наявними матеріалами у справі без участі позивача (вх. № 22319/23 від 05.07.2023).

Позовні вимоги, із посиланням на статті 143, 145 Конституції України, статті 15, 16, 525, 526, 549, 611, 625, 651, 762, 773, 783, 785, 795 Цивільного кодексу України, статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 17, 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна, обґрунтовані не поверненням Відповідачем об`єкту оренди після закінчення строку дії договору.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні.

31.05.2023 на адресу суду надійшла заява Відповідача від 22.05.2023 (вх. № 17985/23) в якій просив суд відмовити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в позові до Громадської організації «Інваліди в майбутнє» про виселення з нежитлового приміщення підвалу та стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкту оренди в розмірі 446 967,54 грн.

Відповідач зазначає, що вимоги Позивача є безпідставними, оскільки ГО «Інваліди надії в майбутнє» не користується нежитловим приміщенням підвалу, загальною площею 265,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 61 з 10.08.2020, що підтверджується актом затвердженим Департаментом комунальної власності Одеської міської ради.

Крім того, Відповідачем у заяві від 22.05.2023 (вх. № 17985/23 від 31.05.2023), із посиланням на статті 256, 258, 261, 266 Цивільного кодексу України, зроблено заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення неустойки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Відповідача, суд

в с т а н о в и в:

05.08.2013 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Громадською організацією «Інваліди надії в майбутнє» було укладено Договір оренди нежилого приміщення № 526/203 (далі Договір від 05.08.2013).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1,3 Договору від 05.08.2013 орендодавець (Позивач) передав, а орендар (Відповідач) прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення підвалу, загальною площею 265,1 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 61-А. Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті, який виданий КП «ОМБТІ та РОН» 21.11.2007. Експертна оцінка приміщення становить 380 950,00 грн. без ПДВ. Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Війтенко Т.І. (Сертифікат ФДМУ № 8870/09). Передача в оренду об`єкта зазначеного у пункті 1.1 цього договору, здійснюється на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України Про оренду державного та комунального майна, розпорядження міського голови від 05.08.2013 № 823-01р. Про передачу в оренду Громадській організації «Інваліди в майбутнє» приміщення нежитлового фонду, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 61-А». Строк дії договору оренди з 06.08.2013 до 05.07.2016.

Згідно із пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору від 05.08.2013 орендна плата визначається на підставі статті 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями. За орендоване приміщення орендар, зобов`язався сплачувати орендну плату, що становить 1 980,73 грн. (без ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями. Орендар зобов`язався вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до Акту приймання-передачі приміщення від 05.08.2013 Позивач передав, а Відповідач прийняв нежитлові приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 61-А, на підставі розпорядження міського голови від 05.08.2013 № 823-01р.

Додатковим договором від 13.02.2014 № 1 на підставі рішення Одеської міської ради від 13.02.2014 № 4631-VI, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 16.08.2013 по 01.09.2014 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції).

Додатковим договором від 11.09.2014 № 2 на підставі рішення Одеської міської ради від 27.08.2014 № 5289-VІ, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.09.2014 по 31.12.2014 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції).

Додатковим договором від 12.01.2015 № 3 на підставі рішення Одеської міської ради від 24.12.2014 № 6047-VI, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2015 по 31.12.2015 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість).

Додатковим договором від 13.01.2016 № 5 на підставі рішення Одеської міської ради від 16.12.2015 № 70-VII, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2016 по 31.12.2016 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції).

Додатковим договором від 25.05.2016 № 6 продовжено термін дії Договору до 31.12.2016 та на підставі рішення Одеської міської ради від 16.12.2015 № 70-VІІ, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2016 по 31.12.2016 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції).

Додатковим договором від 23.09.2016 № 7 продовжено термін дії Договору до 23.08.2019 та на підставі рішення Одеської міської ради від 16.12.2015 № 70-VII, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 23.09.2016 по 31.12.2016 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції).

Додатковим договором від 14.12.2016 № 8 на підставі рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 № 1433-VІІ, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2017 по 31.12.2017 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції), а з 01.01.2018 у розмірі 4 631,30 грн., що розрахована на 01.12.2016 (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Додатковим договором від 22.02.2018 № 9 на підставі рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 № 2782-VІІ, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції).

Додатковим договором від 29.12.2018 № 10 на підставі рішення Одеської міської ради від 12.12.2018 № 4066-VII, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2019 по 23.08.2019 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції), а з 23.08.2019 у розмірі 5 734,20 грн., що розрахована на 01.12.2018 (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Додатковим договором від 09.08.2019 № 11 продовжено термін дії Договору з 09.08.2019 до 09.08.2020 та на підставі рішення Одеської міської ради від 12.12.2018 № 40663-VII, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 09.08.2019 по 31.12.2019 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції), а з 01.01.2020 у розмірі 5 992,69 грн., що розрахована на 01.07.2019 (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Додатковим договором від 27.02.2020 № 12 на підставі рішення Одеської міської ради від 06.02.2020 № 5697-VII, Орендарю встановлено пільгову орендну плату, яка з 01.01.2020 по 09.08.2020 становить 1,00 грн. в рік за все приміщення (без урахування податку на додану вартість індексу інфляції), а з 10.08.2020 у розмірі 6 031,47 грн., що розрахована на 01.02.2020 (без урахування податку на додану вартість) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

Частиною першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частин першої, другої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо позовної вимоги про виселення, слід зазначити наступне.

01.02.2020 введено в дію новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ та Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ зазначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим частиною другою статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 р.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

З 01.07.2020 продовження дії договору оренди відбувається в порядку, встановленому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ та з урахуванням положень статті 18 вказаного Закону.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ, договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Відповідно до пункту 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

Згідно із пунктом 135 Порядку, орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Якщо чинний орендар має заборгованість із сплати орендної плати, він не може звертатися із заявою про продовження договору оренду до моменту погашення ним такої заборгованості.

Відповідно до пункту 136 Порядку, заява подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі. Орендар додає до заяви документи, передбачені пунктом 113 цього Порядку та звіт про оцінку майна. Рецензування звіту про оцінку майна здійснюється відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Орендарем не було надано відповідної заяви, не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, у встановлені нормами чинного законодавства строки.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із пунктом 7.11 Договору, термін дії договору оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 Господарського кодексу України).

У свою чергу, припинення договору оренди свідчить про відсутність у Орендаря правових підстав для подальшого користування об`єктом оренди.

За таких обставин, оскільки, продовження договору оренди відбувається відповідно до норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ, яким в свою чергу встановлений відповідний порядок щодо продовження договірних відносин, термін дії договору закінчився 09.08.2020, тобто договір припинився у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

У відповідності до статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із частиною першою статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини третьої статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Судом встановлено, що як вбачається з Акту обстеження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 61-А від 23.02.2023 комісія у складі начальника орендного відділу, головного спеціаліста орендного відділу, заступника начальника орендного відділу КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» в присутності голови ОК «Житлово-будівельний кооператив «Центральний-26» та Голови Громадської організації «Інваліди надії в майбутнє» встановила, що приміщення орендарем не використовується у зв`язку з зайняттям об`єкту оренди особами ОК «Житлово-будівельний кооператив «Центральний-26», який отримав ключ від однієї з дверей у магазині «Оптика», де знаходиться також «елеваторний вузол». ОК «Житлово-будівельний кооператив «Центральний-26» використовує даний підвал для розміщення бомбосховища з 09.03.2022. Вказаний акт затверджено 27.02.2023 заступником директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради Юрієм Філіповим. Тобто, Позивачем визнано та підтверджено обставину звільнення Відповідачем орендованого приміщення з 09.03.2022.

З огляду на наведене не підлягає задоволенню позовна вимога Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про виселення Громадської організації «Інваліди надії в майбутнє» з нежитлових приміщень підвалу загальною площею 265,1 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 61-А.

Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивачем розрахована неустойку за неповернення об`єкту оренди за Договором від 05.08.2013 в розмірі 446 967,54 грн. за період з 10.08.2020 по 31.10.2022 виходячи з ціни оренди 7 237,76 грн. (в тому числі ПДВ).

Як вже зазначалось вище, Додатковим договором від 09.08.2019 № 11 продовжено термін дії договору на один рік, а саме з 09.08.2019 до 09.08.2020.

У Додатковому договорі від 27.02.2020 № 12 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 05.08.2013 № 526/203 сторони, керуючись рішенням Одеської міської ради від 06.02.2020 № 5697-VII «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 11.12.2019 № 5520-VII «Про встановлення розміру орендної плати громадським та благодійним організаціям на 2020 рік» (п. 1 п.п. 102), дійшли згоди, що річна орендна плата з 01.01.2020 по 09.08.2020 розраховується у розмірі 1,20 грн. з ПДВ, а з 10.08.2020 - 7 237,76 грн.

Однак, із закінченням з 10.08.2020 дії Договору від 05.08.2013, умови Додаткового договору від 27.02.2020 № 12 щодо встановлення з 10.08.2020 орендної плати в розмірі 7 237,76 грн. не набули чинності. А відтак, неправомірним є нарахування Відповідачу неустойки із розрахунку орендної плати в розмірі 7 237,76 грн. Неустойку в розмірі подвійної плати за користування майном у спірний період за час прострочення слід нараховувати з розрахунку орендної плати, що була чинною в останній день дії Договору оренди від 05.08.2013, а саме, 1,20 грн. з ПДВ в рік.

Окрім того, з огляду на встановлені судом обставини звільнення Відповідачем орендованого приміщення з 09.03.2020, правомірним є нарахування неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за період з 10.08.2020 по 08.03.2022.

Судом встановлено, що неустойка за неповернення орендованого приміщення за Договором від 05.08.2013 за період з 10.08.2020 по 08.03.2022 складає 4,61 грн. (1,20 грн. / 365 = 0,004 Х 2 Х 576 = 4,61).

Не підлягає задоволенню заява Відповідача про застосування строку позовної давності щодо вимоги про стягнення неустойки (вх. № 17985/23 від 31.05.2023), з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 256, частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11.03.2020 № 211, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211" від 11.11.2020 № 1100, установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України карантин.

В подальшому дія карантину, згідно постанов Кабінету Міністрів України, була продовжена із запровадженням нових обмежень з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Слід зазначити, що запровадження на території України карантину та його дія на теперішній час є загальновідомою обставиною та не потребує доказування.

Крім того, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк продовжувався згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023.

А відтак, відповідно до пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, позовна давність щодо цих вимог вважається продовженою, та не сплила на час звернення Позивачем із позовною заявою до суду.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача неустойки у розмірі 4,61 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення неустойки в розмірі 446 962,93 грн. (446 967,54 4,61 = 446 962,93) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням того, що спір виник з неправильних дій Відповідача щодо несвоєчасного звільнення орендованого майна, суд дійшов висновку про часткове покладення на нього судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 391, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 629, частиною першою та другою статті 651, частиною першою статті 759, частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України, статтею 193, Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації Інваліди надії в майбутнє (65076, м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 32А, кв. 20, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, , р/р UA3034299 в ДКСУ м. Київ) 4,61 грн. (чотири тисячі 61 коп.) неустойки.

3. Стягнути з Громадської організації Інваліди надії в майбутнє (65076, м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 32А, кв. 20, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, , р/р UA0034299 в ДКСУ м. Київ) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

4. Відмовити в задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації Інваліди надії в майбутнє в частині стягнення суми неустойки в розмірі 446 962,93 грн.

5. Відмовити в задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації Інваліди надії в майбутнє в частині вимоги про виселення ГО Інваліди надії в майбутнє з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 265,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 61, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17 липня 2023 р.

Суддя Ю.А. Шаратов