РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.07.2023Справа №910/6272/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр"

про стягнення 220 806,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" про стягнення 220 806,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" не виконано своїх зобов`язань за договором поставки №1201/З-1289 від 24.06.2021 з постачання пневмодвигунів Atlas Copso у кількості 2 штуки, у зв`язку з чим наявні підстави для повернення сплачених в якості передплати за товар коштів у розмірі 162 000,00 грн.

Крім того позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої за період з 20.03.2022 по 27.01.2023 пені у розмірі 58 806,00 грн. за прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" свого забов`язання поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 відкрито провадження у справі №910/6272/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 01.05.2023 була надіслана відповідачу 02.05.2023 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01001, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 3), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Однак поштове відправлення №231 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 12.05.2023 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (відсутня уповноважена особа), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 04.05.2023 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 01.05.2023 є 04.05.2023 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення, направленого відповідачу на адресу місцезнаходження).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі №910/6272/23 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" повинне було подати відзив на позов у строк до 19.05.2023 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

24.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" (постачальник) укладено Договір поставки №1201/З-1289 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцеві продукцію (надалі - товар) згідно зі Специфікацією, яка після її укладання є невід`ємною частиною даного договору (додатком до договору). Найменування, асортимент, обсяг (кількість), ціна, рік випуску, технічні та інші вимоги до товару визначаються у додатку до даного договору.

Відповідно пункту 3.2 Договору до ціни товару включена вартість тари, упакування і маркування, а також транспортування товару до місця поставки.

За умовами пункту 3.3 Договору сума договору без ПДВ складає 40 500,00 грн., крім того ПДВ 20% - 8100,00 грн., загальна сума з ПДВ 48 600,00 грн. та коригується шляхом зазначення про це у наступних додатках.

За пунктом 4.2 Договору розрахунки між покупцем та постачальником за даним договором здійснюються у наступному порядку:

4.2.1 покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості замовленого товару протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури постачальником;

4.2.2 у випадку одержання передоплати та неможливості виконати свої зобов`язання, постачальник повертає покупцю одержані грошові кошти не пізніше 3-х банківських днів з моменту виявлення такої обставини. При порушенні зазначеного строку на суму неповернених коштів нараховуються індекс інфляції та штрафна санкція у розмір 30% від суми неповернених коштів.

Згідно пункту 5.1 Договору товар поставляється в терміни, зазначені у специфікації.

Пунктом 6.1 Договору визначено, що товар вважається прийнятим покупцем від постачальника після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Кількість товару, що постачається, перевіряється покупцем при прийманні товару у місці доставки.

Відповідно пункту 8.2 Договору у випадку порушення постачальником строків поставки товару або недопоставки замовленого товару у повній кількості, покупець має право нарахувати постачальнику штрафну санкцію в розмірі 0,1% від вартості поставленого з порушенням строків та/або недопоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів покупець має право додаткового нарахувати постачальнику штраф у розмірі 5% від вартості поставленого з порушеним строків, та/або недопоставленого товару, а постачальник зобов`язується на вимогу покупця сплатити зазначені виплати протягом 5 календарних днів з дня направлення постачальнику відповідної вимоги покупця.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що сторони домовилися, що для вимог про стягнення з постачальника штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) за договором застосовується строк позовної давності три роки. Відповідно пункту 8.5 Договору сторони домовилися, що за прострочення виконання постачальником зобов`язань за договором нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (якщо інше не встановлено законодавством).

У пункті 12.1 Договору зазначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, і діє до 31.12.2023, а в частині здійснення розрахунків, сплати штрафних санкцій та гарантійних зобов`язань - до їх повного виконання.

Сторонами у Специфікації від 18.11.2021 було погоджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" повинне поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" пневмодвигуни Atlas Copсo у кількості 2 штуки, вартістю 162 000,00 грн. з ПДВ.

Термін поставки товару становить 60 календарних днів після отримання постачальником попередньої оплати відповідно п. 4.2.1 Договору. Дострокова поставка дозволяється (п. 2 Специфікації).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" виставило рахунок-фактуру №49 від 09.11.2021 на суму 162 000,00 грн. на оплату пневмодвигунів Atlas Copсo.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" кошти в сумі 162 000,00 грн. за пневмодвигун Atlas Copso LZB42FR по рах. №49 від 09.11.2021 в якості попередньої оплати на підставі виставленого рахунку, що підтверджується платіжною інструкцією №2991 від 19.01.2022.

27.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" із претензією (вих. №К-02/1 від 11.01.2023), в якій вимагало повернути кошти, що були сплачені на користь відповідача за Додатком №2 (Специфікацією) до Договору поставки.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідач, отримавши від позивача повну оплату за товар, який вказаний у рахунку №49 від 09.11.2021 та Договорі, поставку товару не здійснив, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" сплачені в якості передоплати за товар кошти в загальному розмірі 162 000,00 грн., а також стверджує про наявність правових підстав про стягнення пені у розмірі 58 806,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 655, 662, 663, 693 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Так, пунктом 4.2.1 Договору передбачено обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" сплатити попередню оплату за товар у розмірі 100% вартості замовленого товару протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури постачальником.

Покупцем було виконано свій обов`язок з внесення попередньої оплати за товар в повному обсязі - у розмірі 162 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2991 від 19.01.2022.

Приписами ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У пункті 2 Специфікації (Додаток 2 до Договору) сторонами було погоджено строк поставки товару - 60 календарних днів після отримання постачальником попередньої оплати відповідно п. 4.2.1 Договору. Дострокова поставка дозволяється.

Отже, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України та Специфікації відповідач повинен був поставити позивачу товар у строк до 21.03.2022 включно (згідно частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України оскільки останній день 60-денного строку припадав на вихідний день 20.03.2022 - неділя).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач стверджує, а відповідач не скористався своїм правом на спростування таких тверджень, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" ні у визначений Договором термін, ні станом на дату розгляду даного спору не здійснено поставки товару за Договором.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання з поставки позивачу товару за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що відповідач, взявши на себе зобов`язання з постачання до 21.03.2022 позивачу товару, за який Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" було внесено передоплату у розмірі 162 000,00 грн., не виконав свого зобов`язання.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тотожні приписи містяться у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

27.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" із претензією (вих. №К-02/1 від 11.01.2023), в якій просило повернути суму попередньої оплати за Договором в розмірі 162 000,00 грн. Факт направлення позивачем відповідачу претензії вих. №K-02/1 від 11.01.2023 підтверджується долученою до позивної заяви копією конверту, в якій було направлено відповідачу дану претензію (поштове відправлення №422).

Із конверту (поштове відправлення трек-№422) вбачається, що претензія не була вручена відповідачу та 31.01.2023 була повернута відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Неотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" претензії позивача вих. №К-02/1 від 11.01.2023, у зв`язку з чим остання повернулась Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" з поміткою у довідці відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідками вольової поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" у формі бездіяльності щодо її належного отримання, а тому не може слугувати підставою для висновку про ненастання у відповідача обов`язку з повернення безпідставно набутих коштів.

Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що у випадку одержання передоплати та неможливості виконати свої зобов`язання, постачальник повертає покупцю одержані грошові кошти не пізніше 3-х банківських днів з моменту виявлення такої обставини. При порушенні зазначеного строку на суму неповернених коштів нараховуються індекс інфляції та штрафна санкція у розмір 30% від суми неповернених коштів.

Тому суд вважає, що 3-денний строк на повернення суми попередньої оплати відповідачем позивачу, почав свій перебіг з дати повернення відділенням поштового зв`язку за адресою місцезнаходження відповідача відповідного листа за зворотною адресою, тобто, з 31.01.2023.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" було реалізовано своє право, передбачене частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, на повернення суми попередньої оплати у зв`язку з не переданням продавцем товару у погоджений Договором (Специфікацією) строк, то у відповідності до приписів частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був повернути (перерахувати) позивачу сплачені в якості попередньої оплати за непоставлений товар кошти у розмірі 162 000,00 грн. до 03.02.2023 включно.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання з повернення позивачу суми попередньої оплати в розмірі 162 000,00 грн. не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" є таким, що з 04.02.2023 прострочило виконання свого зобов`язання з повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" сплаченої за Договором суми попередньої оплати.

За таких обставин, позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" суми попередньої оплати у розмірі 162 000,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої за період з 20.03.2022 по 27.01.2023 пені у розмірі 58 806,00 грн. за прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" свого зобов`язання з поставки товару.

Відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Відповідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку порушення постачальником строків поставки товару або недопоставки замовленого товару у повній кількості, покупець має право нарахувати постачальнику штрафну санкцію в розмірі 0,1% від вартості поставленого з порушенням строків та/або недопоставленого товару за кожний день прострочення.

Відповідно пункту 8.5 Договору сторони домовилися, що за прострочення виконання постачальником зобов`язань за договором нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (якщо інше не встановлено законодавством).

З наведених пунктів Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір (0,1%), порядок нарахування пені (від вартості поставленого з порушенням строків та/або недопоставленого товару за кожний день прострочення) та строк такого нарахування (рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано), а відтак приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України в даному випадку не підлягають застосуванню.

Суд відзначає, що виходячи з того, що сторони в умовах Договору передбачили застосування у разі порушення строку поставки товару (негрошового зобов`язання) пені у розмірі 0,1% поставленого з порушенням строків та/або недопоставленого товару, за кожен день прострочення; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, то до спірних правовідносин положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо обмеження пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України не застосовуються, оскільки в даному випадку має місце прострочення саме негрошового договірного зобов`язання відповідача.

Позивач у своєму розрахунку вказує, що відповідачем було прострочено виконання своїх зобов`язань з поставки товару - з 20.03.2022 по 27.01.2023, однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм законодавства, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Таким чином, правомірним є нарахування пені за прострочення поставки спірного товару починаючи з 22.03.2022 (наступний день за останнім днем встановленого строку поставки).

Таким чином, правомірним є нарахування пені з 22.03.2022 (наступний день за останнім днем встановленого строку поставки) по 27.01.2023 (визначена позивачем кінцева дата нарахування пені, яка знаходиться в межах погодженого сторонами річного строку нарахування пені).

Здійснивши перерахунок пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з урахуванням встановленого судом періоду, протягом якого є правомірним нарахування пені - з 22.03.2022 по 27.01.2023, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" пені у розмірі 50 544,00 грн.

В іншій частині нарахована Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" пеня у розмірі 8 262?,00 грн. обрахована неправомірно, оскільки позивачем не було враховано приписів статті 253 та частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим невірно визначено дату, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" підлягає стягненню борг у розмірі 162 000,00 грн. та пеня у розмірі 50 544,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Інженерний Центр" (01001, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 3; ідентифікаційний код 38149222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Рада"(01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка Михайла, буд. 4/6; ідентифікаційний код 34614572) суму попередньої оплати у розмірі 162 000 (сто шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп., пеню у розмірі 50 544 (п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3 188 (три тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 16 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 13.07.2023.

Суддя Р.В. Бойко