ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023м. ХарківСправа № 922/3993/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Привокзальна-30", м.Лозова Харківської області
про стягнення 33 999,84 грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Привокзальна-30" (надалі - відповідач) про стягнення 33999,84грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати платежів за договором №54 від 04.08.2017 про відшкодування витрат КП "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.10.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21 грудня 2021 року судом постановлено ухвалу про здійснення розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначено на 18.01.2022.

05 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість.

Даний відзив прийнято судом та долучено до справи.

У підготовчому засіданні 18.01.2022 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 08.02.2022.

02 лютого 2022 року від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових документів.

08 лютого 2022 року від позивача також надійшла заява про долучення до справи додаткових документів.

У підготовчому засіданні 08.02.2023 судом оголошено перерву до 23.02.2022.

21 лютого 2022 року від позивача надійшло клопотання про поновлення порушених строків щодо надання додаткових доказів.

23 лютого 2022 року від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку для надання додаткових доказів.

У підготовчому засіданні 23.02.2022 суд задовольнив вищевказані клопотання позивача і відповідача про поновлення строку для надання додаткових доказів, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених сторонами причин пропуску строку, пропущений ними процесуальний строк на подання додаткових доказів підлягає задоволенню. У зв`язку з цим, надані позивачем та відповідачем додаткові докази прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Також, у підготовчому засіданні 23.02.2022 судом було оголошено перерву до 21.03.2022.

Ухвалою від 12.08.2022 підготовче засідання відкладено.

Ухвалою від 07.06.2023 призначено підготовче засідання на 23.06.2023.

Ухвалою від 23.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 07.07.2023.

Позивач представника в судове засідання не направив, однак 29.06.2023 від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився.

Суд зазначає, що відповідач був обізнаний про розгляд даної справи, скористався своїм правом на подання відзиву та відповідних доказів, його представник брав участь у засіданнях 18.01.2022, 08.02.2022, 23.02.2022.

Однак в подальшому ухвали від 12.08.2022, 07.06.2023, 23.06.2023, які направлялися на адресу відповідача, були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата, у тому числі ухвала від 23.06.2023 повернута до суду з відповідною довідкою поштової установи від 04.07.2023.

Згідно з частиною 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

04 серпня 2017 року між Комунальним підприємством "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області, та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Привокзальна-30", укладено договір № 54 про відшкодування витрат КП "Житлова управляюча компанія" на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг (надалі - Договір), умовами якого передбачено, що позивач сплачує послуги з надання електричної енергії у будівлі (приміщенні), що знаходиться за адресою - м.Лозова, вул.Привокзальна, 30 (надалі - будівля), а відповідач відшкодовує витрати за електричну енергію позивачу.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа місця наступного за звітним місяцем, відшкодовувати витрати на рахунок позивача на підставі рахунків, що надходять позивачу від організацій, що надають послуги з надання електричної енергії.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що розрахунок по відшкодування витрат за послуги з надання електричної енергії відповідач здійснює позивачу згідно з показниками електричних лічильників відповідно до діючих тарифів.

Також, відповідно до пункту 4.2.3 Договору відповідач має право отримувати розрахунки спожиту електричну енергію, проводити перевірку цих розрахунків.

Згідно з п. 4.1.1 Договору позивач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах на відшкодування витрат за послуги з надання електричної енергії.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору встановлено, що цей договір діє з 01.04.2017 по 31.12.2017 включно. Уразі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору за місяць до його закінчення, він вважається продовженим на той самий термін та на тих же умовах.

В матеріалах справи відсутні заяви сторін про припинення або зміну Договору, а тому він був пролонгований у вищевказаному порядку.

При цьому, позивач у позові зазначив, що у зв`язку з новацією останнім днем дії Договору було 28 лютого 2021 року. Згідно з пунктом 5.3 Договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Позивач у позові стверджує, що ним належним чином виконувалися умови Договору, проте відповідач не здійснював відшкодовування витрат позивача щодо оплати послуг з надання електричної енергії, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 33999,84грн.

23 липня 2021 року позивач направив відповідачу претензію від 23.07.2021 №4132 щодо сплати наявної заборгованості.

Зазначена претензія була отримана 24.07.2021, але залишена відповідачем без реагування.

24 вересня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлено рахунки на оплату за період з 01.10.2019 по 28.02.2021.

Даний лист отриманий відповідачем 25.09.2021, але також залишено без реагування.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення відшкодування витрат за послуги з надання електричної енергії, а тому просить стягнути з відповідача 33999,84грн. заборгованості.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що в обґрунтування факту понесення витрат, які підлягають відшкодуванню за умовами Договору, позивач надає тільки рахунки на оплату за послуги в період з 31.10.2019 по 28.02.2021. Жодних оплат за цими рахунками відповідач не проводив. Актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму зазначену у позові не підписував і, за таких обставин, вважає факт здійснення позивачем господарської операції (понесення витрат на оплату послуг електропостачання) на суму 33999,84грн. документально не підтвердженим.

Відповідач наголосив, що за період з 01.04.2017 по 30.09.2019 зобов`язання за укладеним Договором виконувалися сторонами з обов`язковим складанням та підписанням Актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), що підтверджується доданими до відзиву відповідними первинними бухгалтерськими документами за січень, лютий, та червень 2019 року.

Стосовно суми заборгованості в розмірі 33999,84грн., зазначеної позивачем, то вона взагалі не містить жодного документального обґрунтування та підтвердження, відсутні розрахунки заборгованості та документи підтверджуючі надання послуг відповідачу саме на суму зазначену у позовній заяві.

Також відповідач звернув увагу й на те, що у вересні 2019 року позивачем безпідставно та без попередження ОСББ "Привокзальна-30" було демонтовано лічильник електричної енергії для визначення кількісних показників втрат електричної енергії для освітлення місць загального користування ОСББ "Привокзальна-30". Провівши демонтаж вузлу обліку електричної енергії для місць загального користування ОСББ "Привокзальна-30", не вчинивши жодних дій по його відновленню, позивач навмисно унеможливив визначення кількості та вартості послуг відповідно до Договору №564 від 04.08.2017, для безпідставного проведення необґрунтованих, завищених в сотні разів нарахувань.

Так, сума вартості нібито наданих послуг, згідно рахунку наданого позивачем від 30 06.2020 складає 3803,52грн., коли за аналогічний період 2019 року сума наданих послуг склала 36,96грн., при тому, що ОСББ "Привокзальна-30" не могло фізично збільшити споживання електроенергії, це також вказує про здійснення безпідставного, необґрунтованого нарахування послуг КП "ЖУК", починаючи з жовтня 2019 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, з огляду на таке.

Умовами Договору передбачено обов`язок відповідача здійснювати відшкодування позивачу витрат щодо оплати послуг з надання електричної енергії (пункт 1.1 Договору).

Проте у справі відсутні будь-які докази фактичного понесення позивачем витрат по сплаті послуг електропостачання, які б мали бути відшкодовані відповідачем за умовами Договору.

При цьому слід звернути увагу й на те, що відповідач здійснює відшкодування витрат на підставі рахунків, що надходять до позивача від організацій, що надають послуги з надання електричної енергії (пункт 2.2.2 Договору).

Розрахунок по відшкодуванню витрат за послуги з надання електричної енергії відповідач здійснює згідно з показниками електричних лічильників відповідно до діючих тарифів (пункт 3.1 Договору).

Пунктом 4.2.3 Договору відповідачу надано право отримувати розрахунки за спожиту електричну енергію, проводити перевірку цих розрахунків.

Аналіз зазначених положень Договору свідчить, що:

- по-перше, позивач спочатку сплачує послуги з надання електричної енергії, а потім отримує їх відшкодування від відповідача. Отже, відповідач має відшкодовувати фактично понесені позивачем витрати. Однак у справі відсутні будь-які докази здійснення позивачем оплати спожитої електричної енергії за адресою: м.Лозова, вул.Привокзальна, 30.

- по-друге, відповідач здійснює відшкодування не на підставі виставлених позивачем рахунків, а на підставі: рахунків, що надходять позивачу від електропостачальних організацій та згідно з показниками електричних лічильників відповідно до діючих тарифів.

Однак на підтвердження факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо здійснення відшкодування за Договором позивач надав складені ним самим рахунки на оплату №4433 від 31.10.2019 на суму 598,08грн., №4930 від 30.11.2019 на суму 6289,92грн., №5483 від 28.12.2019 на суму 2961,84грн., №139 від 31.01.2020 на суму 8739,36грн., №535 від 29.02.2020 на суму 4211,76грн., №958 від 31.03.2020 на суму 552,72грн., №1367 від 30.04.2020 на суму 2002,56грн., №1772 від 31.05.2020 на суму 3417,12грн., №2208 від 30.06.2020 на суму 3803,52грн., №2654 від 31.07.2020 на суму 252,00грн., №3085 від 31.08.2020 на суму 126,00грн., №3589 від 30.09.2020 на суму 8,40грн.,№5446 від 31.10.2020 на суму 595,08грн., №4549 від 30.11.2020 на суму 292,32грн., №5099 від 31.12.2020, №189 від 31.01.2021, №1042 від 28.02.2021 на суму 3,36грн.

Вказані рахунки містять найменування товару (роботи, послуги): "Відшкод. затрат на ел.енергію(нас)" у кількості 1 послуга із зазначенням відповідної суми.

В той же час, будь-яких посилань на виставлені електропостачальними організаціями рахунки, вказівок про конкретні обсяги електричної енергії використаної, зокрема, для освітлення місць загального користування ОСББ "Привокзальна-30", зазначення показників електролічильників, а також зазначення діючих тарифів, складені позивачем рахунки всупереч вищевказаних умов Договору не мають.

Суд також зауважує, що загальна сума виставлених рахунків складає 34597,92грн., що перевищує розмір заявлених позовних вимог. Позивач у позові про здійснення відповідачем часткових оплат не зазначає, відповідні докази не надає, а відповідач у відзиві повністю заперечує оплату вказаних рахунків.

Таким чином, надані позивачем рахунки не містять всіх передбачених Договором відомостей для здійснення позивачем відшкодування, а також не підтверджують розмір заявлених позивачем вимог, а тому не можуть бути прийняті судом як належний доказ понесення позивачем витрат по сплаті послуг електропостачання.

Суд зазначає, що під час підготовчого провадження позивачем було надано лист №56РРЕ/42-145 від 07.02.2022 Лозівського району з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго", до якого додано акти про обсяги розподіленої електричної енергії.

Проте вказані акти також не дозволяють встановити обставини щодо того, яка саме кількість електричної енергії та за якою ціною була оплачена позивачем у відповідному періоді, що надавало б йому можливість вимагати відшкодування цих витрат від відповідача за умовами Договору. Також у даних актах наведено перелік споживачів та обсяги спожитої ними електроенергії за адресою м.Лозова, вул.Привокзальна, 30. Однак серед цих споживачів відповідач відсутній, а також відсутнє посилання на споживання електричної енергії саме на потреби ОСББ "Привокзальна-30".

Отже, суд не має можливості на підставі вказаних актів визначити, який саме обсяг електроенергії позивач вважає таким, що має бути оплачений відповідачем. До того ж, дані акти не містять даних про вартість електричної енергії та вказівок на відповідні тарифи.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ані факту понесення витрат щодо оплати послуг з надання електричної енергії, які підлягають відшкодуванню за умовами Договору, ані конкретного обсягу та вартості електричної енергії, які повинен оплатити відповідач, що свідчить про недоведеність позовних вимог.

Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства "Житлова управляюча компанія" Лозівської міської ради Харківської області (64604, Харківська область, м.Лозова, Мікрорайон 1, буд.17, код 37556917) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Привокзальна-30" (64602, Харківська область, м.Лозова, вул.Привокзальна, буд.30, кв.12, код 40845900) про стягнення 33999,84грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "17" липня 2023 р.

Суддя М.В. Калантай