ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" липня 2023 р. м. Черкаси Справа № 925/948/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобутсервіс" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобутсервіс",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут",

про зобов`язання виконувати договір,

УСТАНОВИВ:

12.07.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобутсервіс" (далі - ТОВ "Ремпобутсервіс") з вимогою зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (далі - ТОВ "Черкасиенергозбут") виконувати договір від 27.07.2010 № 83 із заявою-приєднанням до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 в частині постачання електричної енергії по фіксованій ціні як для побутового споживача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем констатовано, що електрична енергія, яка споживається позивачем не відноситься до власних побутових потреб побутового споживача і до неї не можуть застосовуватись фіксовані ціни як для побутового споживача, що є необґрунтованим, на думку позивача.

Ухвалою від 17.07.2023 господарський суд позовну заяву ТОВ "Ремпобутсервіс" залишив без руху.

17.07.2023 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Черкасиенергозбут" або іншим особам до розгляду даного спору припинення/зупинення надання послуг з постачання електричної енергії для ТОВ "Ремпобутсервіс" та змінювати постачальника електричної енергії.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що ТОВ "Ремпобутсервіс" на підставі договору від 21.07.2010 № 803 та заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 отримував від ТОВ "Черкасиенергозбут" електричну енергію. У подальшому, згідно заяви приєднання від 01.01.2019 відповідач повідомив позивача, що останній вважається приєднаним до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 803 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом. Вказаний договір є договором приєднання та є укладеним з моменту підписання заяви-приєднання.

Позивач пояснює, що протягом лютого-квітня 2023 року між сторонами відбувалася переписка в якій відповідач просив надати додаткові документи для підтвердження прав на постачання електричної енергії споживачу як побутовому споживачу.

Позивач стверджує, що після надання позивачем документів, які вимагав відповідач від останнього надійшов лист від 22.04.2023 № 989-2/07В-2023 в якому констатовано, що електрична енергія, яка споживається позивачем не відноситься до власних побутових потреб побутового споживача, і до неї не можуть застосовуватись фіксовані і ціни як для побутового споживача та направлено два примірники договору про постачання електричної енергії споживачу № 3 від 21.03.2023, підписаного з боку відповідача. Крім того, листом від 24.04.2023 відповідач повідомив, що позивач не має права на використання електричної енергії за тарифом для побутових споживачів за фіксованою ціною.

На думку позивача, вказані дії відповідач вчинив через те, що вважає, що постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії" від 05.06.2019 № 483 визначено вичерпний перелік цілей для яких з 01.01.2021 застосовуються фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів, серед яких відсутня ціна на електричну енергію, яка споживається на потреби власників водного транспорту, місць стоянок та розміщення підсобних приміщень для майна власників цього водного транспорту. Таким чином, електрична енергія, яка споживається ТОВ "Ремпобутсервіс" не відноситься до власних побутових потреб побутового споживача, і до неї не можуть застосовуватись фіксовані ціни як для побутового споживача. Водночас, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" затверджено заяву-приєднання та форму типового Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 вказаної постанови).

Отже, позивач стверджує, що між сторонами діє договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг який є публічним договором приєднання. При цьому, ані організаційно-правова форма та форма власності, ані склад майна, ані мета діяльності позивача не змінювалися з 2019 року. Засновники позивача користуються тимчасовими спорудами, а саме елінгами-гаражами для зберігання моторних човнів та споживають електроенергію виключно на побутові потреби та ні професійною, ні господарською діяльністю не займаються. Для обліку електричної енергії на технічні цілі (освітлення території причалу) є окремий вузол обліку, зареєстрований в Черкаському міському РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго". На балансі позивача ніякої нерухомості немає, що унеможливлює зайняття будь-якою комерційною діяльністю.

Постановою КМУ № 483 визначено вичерпний перелік цілей для яких з 01.01.2021 застосовуються фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів, серед яких відсутня електрична енергію, яка споживається на потреби власників водного транспорту, місць стоянок та розміщення підсобних приміщень для майна власників цього водного транспорту.

Щодо обставин, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, позивач зазначає таке.

Звертаючись до суду із позовом, позивач прагне захистити своє право на отримання електроенергії, як побутовий споживач. Водночас, на адресу позивача надійшов лист від ТОВ "Черкасиенергозбут" №1888-2/07В-2023 від 04.07.2023, в якому позивача повідомлено, що постачання електроенергії здійснюватиме постачальником "останньої надії" - ДПЗД "Укрінтеренерго" за тарифами, встановленим НКРЕКП, який опублікований на веб-сайті такого постачальника, у випадку не врегулювання договірних відносин у продовж 5 днів, з дня отримання цього листа.

Так, постановою НКРЕКП від 27.12.2022 № 1894 встановлено тариф на послуги постачальника "останньої надії" на І квартал 2023 року в розмірі 517,04 грн/МВт-год (без урахування податку на додану вартість). У свою чергу реальними кінцевими споживачами електроенергії за чинним договором є громадяни, тобто побутові споживачі, які сплачують 2,64 грн/кВт. Отже різниця між запропонованим і чинним тарифом становитиме 200%.

За таких умов, позивач вважає, що вже наступного місяця виникне заборгованість по сплаті електроенергії, що призведе до її відключення.

Позивач зазначає, що оскільки з останнього листа вбачається, що тариф з 01.08.2023 буде змінено в односторонньому порядку, що призведе до виникнення боргу та відключення споживачів від електропостачання, позивач змушений просити суд забезпечити позов.

Розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремпобутсервіс" про забезпечення позову, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Предметом позову у цій справі є вимоги про виконання відповідачем договору від 27.07.2010 № 83 із заявою-приєднанням до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 в частині постачання електричної енергії по фіксованій ціні як для побутового споживача.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Водночас, заявлене забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Черкасиенергозбут" або іншим особам до розгляду даного спору припинення/зупинення надання послуг з постачання електричної енергії для ТОВ "Ремпобутсервіс" та змінювати постачальника електричної енергії фактично призведе до результату тотожного задоволенню позовних вимог, що не відповідає вимогам ч. 11 ст. 137 ГПК України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду по справі № 913/257/18 від 08 жовтня 2018 року.

Крім того, враховуючи те, що предметом даного спору виступатиме немайнова вимога, згідно з висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, які повинні судом враховуватись відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, судом досліджується, чи не призведе невжиття заявлених позивачем заходів до істотного ускладнення чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та чи зможе позивач захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду.

Водночас вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

Пунктом 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18, висловлена правова позиція, що враховується судом при розгляді заяви про забезпечення позову, відповідно до якої достатньою підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу є ухвала про прийняття позовної заяви, а відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

З викладеного випливає, що у разі відкриття провадження у справі № 925/948/23, підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу буде ухвала про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 19.07.2023 суд відкрив провадження у справі № 925/948/23.

Таким чином з огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що заявником у заяві про вжиття заходів щодо забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань, які б свідчили про існування очевидної небезпеки істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак, заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремпобутсервіс" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копії ухвали направити на електронну адресу представника позивача: , відповідачу - поштою та на електронну адресу: .

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА