ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" липня 2023 р. Справа № 911/965/23

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", 08150, Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Шевченка Т., будинок 178

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОК", 08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Промислова, будинок 6

про стягнення 2 701 828,16 грн за договором № 09420YNC46GP016 розподілу природного газу від 01.01.2016

суддя Н.Г.Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін згідно протоколу

суть спору:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОК" про стягнення заборгованості за договором № 09420YNC46GP016 розподілу природного газу від 01.01.2016 у розмірі 2 701 828,16 грн, з яких 2 354 020,54 грн основного боргу, 287 998,67 грн пені, 17 279,92 грн 3% річних та 42 529,03 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором в частині оплати за отримані послуги з розподілу природного газу у період з жовтня 2022 року по лютий 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Сторонам установлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Відповідач явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив, відзив на позов, докази погашення зазначеної заборгованості, на час розгляду справи у господарському суду не надав.

Про розгляд господарським судом справи № 911/965/23 відповідач повідомлявся належним чином, шляхом направлення на його електронну адресу () та юридичну адресу копій ухвал суду (р/п 891; 835; 112).

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.05.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 13.07.2023 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (попередня назва ПАТ "Київоблгаз") (далі оператор ГРМ) відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРҐЕКП) від 29.06.2017 № 855 видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу із визначенням території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації позивача, в т. ч. на території Київської області.

Так, 01.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕРОК" приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі - Типовий договір), шляхом підписання заяви-приєднання № 09420YNC46GP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Пунктом 2.3 Типового договору передбачено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом ГРМ.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Типового договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 6.6, 6.7, 6.8 Типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за цим договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 12.1 Типового договору цей договір укладається на невизначений строк.

В матеріалах справи відсутні докази розірвання Типового договору розподілу природного газу.

Споживачу ТОВ "АЕРОК", приєднавшись до умов договору, надано персональний ЕІС-код як суб`єкта ринку природного газу - 56XО0000YNC4600O за адресою точки комерційного обліку суб`єкта: котельня, вул. Войкова, 44а, м. Березань, Київська область.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, позивач проінформував відповідача про фактичний обсяг споживання природного газу по його об`єкту за попередній газовий рік та одночасно повідомив його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік, зокрема:

- величина річної замовленої потужності на 2022 рік становить 4 107 047,96 куб.м., величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2022 році складає 342 254,00 куб.м;

- величина річної замовленої потужності на 2023 рік становить 1 738 825,88 куб.м., величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2023 році складає 144 902,16 куб.м.

Згідно із постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2752 від 22.12.2021 установлено АТ "Київоблгаз" тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,49 грн за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ).

Таким чином, щомісячна вартість послуги розподілу природного газу для відповідача визначається: у 2022 році - 611 950,15 грн; у 2023 році - 259 085,06 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Типового договору, позивачем переданий, а відповідачем прийнятий природний газ у період із жовтня 2022 року по лютий 2023 року на загальну суму 2 354 020,54 грн, що підтверджується актами наданих послуг: № ОГЯ82034473 від 31.10.2022 на суму 611 950,15 грн; № ОГЯ82042696 від 30.11.2022 на суму 611 950,15 грн; № ОГЯ82043449 від 31.12.2022 на суму 611 950,15 грн; № ОГЯ83002617 від 31.01.2023 на суму 259 085,06 грн; № ОГЯ83005988 від 28.02.2023 на суму 259 085,04 грн, копії яких долучені до матеріалів справи.

При цьому, акти наданих послуг з розподілу природного газу за вказаний період підписані одноособово позивачем та, акти за жовтень 2022 - січень 2023 роки направлені відповідачу супровідним листом від 14.02.2023 № 810-Сл-3577-0223 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення № 477, акт за лютий 2023 року - направлений рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення № 590 від 09.03.2023.

Доказів підписання відповідачем актів за жовтень 2022 року - лютий 2023 року, як і доказів їх повернення позивачу із запереченнями відповідача не надано.

Таким чином, відповідач не здійснив оплату за спірний період, відтак в нього існує прострочена заборгованість в розмірі 2 354 020,54 грн, із вимогами про стягнення якої позивач звернувся до суду.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу статей 173, 174, частини першої статті 175 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 частини першої статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до частини другої статті 633 Цивільного кодексу України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною третьою статті 633 Цивільного кодексу України встановлено, що підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 633 Цивільного кодексу України, актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Типовий договір розподілу природного газу є публічним договором та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта відповідача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки позивачем обсягів природного газу до об`єктів відповідача, та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Згідно із пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою (абз. 1 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Відповідно до абз. 4 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів) (абз. 8 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно з абз. 9 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Згідно із пунктом 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим споживачем, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивачем переданий, а відповідачем прийнятий природний газ, що підтверджується актами наданих послуг № ОГЯ82034473 від 31.10.2022; № ОГЯ82042696 від 30.11.2022; № ОГЯ82043449 від 31.12.2022; № ОГЯ83002617 від 31.01.2023; № ОГЯ83005988 від 28.02.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні акти були надіслані на адресу відповідача для підписання.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідно до умов Типового договору, відповідач мав здійснювати розрахунки за надані послуги з розподілу природного газу у строк, визначений договором - до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

Господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 202 Господарського кодексу України).

Між тим, доказів здійснення розрахунків до прийняття рішення у даній справі відповідачем не надано, чим не спростовано посилань позивача на наявність боргу за послуги з розподілу природного газу в розмірі 2 354 020,54 грн.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 2 354 020,54 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, позивач також просить суд стягнути з відповідача передбачену Типовим договором пеню у сумі 287 998,67 грн, 3% річних у сумі 17 279,92 грн та інфляційні втрати у сумі 42 529,03 грн.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій: неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями статті 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договорами між сторонами не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на вимоги частин першої та другої статті 2, частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунок, судом встановлено, що позивачем при визначенні періоду прострочення по акту № ОГЯ82042696 від 30.11.2022 не враховано положення частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної події, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, позивачем у розрахунку визначено початок періоду прострочення за вказаним актом - 12.12.2022 (понеділок), тоді як перший день після вихідного дня (10.12.2022 припало на суботу) є днем закінчення строку, тобто прострочення починається із 13.12.2022.

Разом з тим, вірно визначивши строк оплати та дату прострочення по акту № ОГЯ82042696 від 30.11.2022 (інші визначено вірно), суд перевірив розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем, встановив, що невірно визначений період прострочення не впливає на розрахунок сум заявлених позивачем до стягнення, оскільки за розрахунком суду, суми пені, 3% річних та інфляційних за заявлений позивачем період складають більший розмір.

Відповідно до частини другої статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 287 998,67 грн пені, 17 279,92 грн 3% річних та 42 529,03 грн інфляційних втрат слід задовольнити повністю у заявлених розмірах.

В свою чергу, відповідачем не надано суду контррозрахунку заявлених до стягнення позовних вимог або заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОК" (08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Промислова, будинок 6, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Шевченка Т., будинок 178, ) 2 701 828 (два мільйони сімсот одна тисяча вісімсот двадцять вісім) грн 16 коп. заборгованості (з яких 2 354 020,54 грн основний борг, 287 998,67 грн пеня, 17 279,92 грн 3% річних, 42 529,03 грн інфляційні втрат) та 40 527 (сорок тисяч п`ятсот двадцять сім) грн 42 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст рішення складено та підписано: 17.07.2023