УХВАЛА

м. Київ

18.07.2023Справа № 910/11128/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 , про стягнення 11.706.838.257,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 , про стягнення 11.706.838.257,34грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення цієї позовної заяви, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог покликаний забезпечувати правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті в рамках окремих справ, але об`єднуються однорідністю вимог або поданими доказами, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних за своєю суттю судових рішень за однакових обставин.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, тоді як підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відтак, об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, є порушенням правил об`єднання таких вимог.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, як посадових осіб ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", грошові кошти в загальному розмірі 11.706.838.257,34 грн, які становлять собою суму завданих цими посадовими особами банку збитків.

Такі вимоги обґрунтовані завданням відповідачами шкоди банку внаслідок прийняття управлінських рішень щодо ряду укладення кредитних та забезпечувальних правочинів.

Позивач вказує, що означену суму збитків відповідачі завдали під час виконання свої повноважень при кредитуванні таких юридичних осіб:

1. ТОВ "Західний м`ясний альянс" - 842 395 883,97 грн;

2. ПП "Паром-Люкс" - 1 202 328 078,97 грн;

3. ТОВ "Харчопродекспо" та ТОВ "Магніт" - 739 004 789,45 грн;

4. ПП "Газпостач" - 189 554 153,03 грн;

5. ДП ПАТ "Івано-Франківський м`ясокомбінат" "Іванофранківські ковбаси" - 680 813 142,94 грн;

6. ПрАТ "Залізничник" та ПрАТ "Елком і К" - 2 300 683 359,80 грн;

7. ТОВ "Агро.Центр" 727 461 303,01 грн;

8. ТОВ "Луцьк-Металопостачсервіс" та ТОВ "Зорі Прикарпаття" - 439 796 532,71 грн;

9. ТОВ "Едель-Бау" - 198 978 797,16 грн;

10. ТОВ "МПК "Сарко" та ТОВ "Кіровський ЛТД" - 797 322 467,56 грн;

11. ТОВ "Рафінад", ТОВ "Хвиля" та ТОВ "Ледер Плюс ЛТД" - 2 064 914 222,86 грн;

12. ТОВ "Добробут Інвестсервіс", ТОВ "Тар Компані ЛТД" та ДП "Ямниця "ВАТ Івано-Франківськцемент" - 653 905 916,32 грн;

13. ТОВ "Алгей-Агро", ТОВ "Агрокомплекс "Сула" та ТОВ "М`ясопродінвест" - 705 225 253,06 грн;

14. ТОВ "УКРПРОДЗЕРНО" - 164 454 356,51 грн.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на прийнятті відповідачами різних рішень щодо кредитування 24 окремих юридичних осіб (як самостійно, наприклад, ТОВ "Західний м`ясний альянс"), так і спільно з іншими, наприклад, кредитування ТОВ "Рафінад", ТОВ "Хвиля" та ТОВ "Ледер Плюс ЛТД"), що становить 14 самостійних випадків, які не пов`язані між собою спільними доказами та підставами виникнення відповідних правовідносин.

Зокрема, правовідносини між ТОВ "Західний м`ясний альянс" та ПАТ "ВіЕйБі Банк" виникли з таких правочинів:

- кредитний договір № 158-2013;

- договір від 15.01.2014 про внесення змін до договору № 158-2013 від 05.12.2013;

- договір від 17.02.2014;

- договір від 17.03.2014;

- договір від 15.04.2014;

- договір від 15.05.2014;

- договір від 16.06.2014;

- договір від 15.07.2014;

- договір від 15.08.2014;

- договір від 29.08.2014;

- договір від 15.09.2014;

- договір від 15.09.2014;

- договір від 31.10.2014;

- договір застави № 158-2013/S-1 від 27.12.2013;

- договір застави № 158-2013/S-2 від 27.12.2013;

- кредитний договір № 10-2014.

Позивач вказує, що рішення відповідачів про видачу кредитів переліченим юридичним особам, виведення з-під застави високоліквідного майна, зменшення процентної ставки за користування кредитними коштами та про систематичне відтермінування сплати відсотків позичальниками приймались Кредитною комісією з корпоративного бізнесу та середнього і малого бізнесу ПАТ "ВіЕйБі Банк" (кредитний комітет) у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , у той час коли членами Спостережної ради ПАТ "ВіЕйБі Банк" були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Отже, при розгляді пред`явлених позивачем вимог суд має встановити і дослідити всі обставини укладення численних правочинів між банком та окремо кожним позичальником та заставодавцем, дослідити банківські операції та рух коштів окремо по кожному випадку, як і всі обставини прийняття відповідачами кожного конкретного рішення по кожній кредитній справі.

При цьому вимоги позивача не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, а випливають з різних правовідносин окремо по кожній кредитній справі.

Згідно з ч. 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Виходячи з наведеного, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У даному випадку заявлені позивачем вимоги про стягнення шкоди, хоч і стосуються одних і тих самих відповідачів, однак, ці вимоги за своєю правовою природою не є пов`язаними між собою, оскільки стосуються різних суб`єктів господарювання, правовідносини банку з якими виникли на підставі окремих самостійних правочинів. У той же час відповідачами приймались рішення щодо кредитування кожного контрагента окремо, а не в їх сукупності.

При цьому, кожне з цих рішень та правочинів є самостійною підставою виникнення цивільних прав і обов`язків у контрагентів банку, кожне з них тягне настання самостійних цивільно-правових наслідків, що мають бути перевірені судом за кожним фактом порушення, що спричинило завдання банку шкоди та в якій частині.

Вказане свідчить про відсутність передбачених ч. 1 ст. 173 ГПК України підстав для об`єднання даних вимог за 14 кредитними справами в одне провадження.

Поряд з цим суд звертає увагу відповідача на те, що таке об`єднання позовних вимог буде перешкоджати повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин прийняття відповідачами кожного окремого рішення, встановлення факту заподіяння у кожній кредитній справі збитків та їх розміру; не сприятиме виконанню завдань господарського судочинства та не призведе до процесуальної економії.

Отже, вказані обставини свідчать про порушення позивачем приписів статті 173 ГПК України, якими встановлено імперативні правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Оскільки судом було встановлено порушення позивачем положень статті 173 ГПК України щодо правил об`єднання позовних вимог, подана позовна заява згідно пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 173, 174, 176, 233, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 , про стягнення 11.706.838.257,34 грн, - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 18.07.2023 та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко