РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2023Справа № 910/3093/23
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІСАН-К"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

про стягнення 14662,33 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІСАН-К" (далі - відповідач) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором №791-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 31.07.2019, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити орендну плату за період з жовтня 2021 року по лютий 2023.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі - третя особа) були подані письмові пояснення по справі, позовні вимоги позивача він підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (м. Київ, вул. Ревуцького, 11, літера Б) та на вказану позивачем поштову адресу (Київська обл., Броварський район, с. Зазим`я, вул. Квітнева, 1).

Із залучених до матеріалів справи конвертів, у яких відповідачу направлялися копія ухвали суду про відкриття провадження вбачається, що конверти були повернуті суду поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інформації щодо наявності у відповідача іншої поштової адреси у суду та позивача відсутні.

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву у даній справі суд вирішує спір за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі та Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець) 31.07.2019 було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №791-2 (далі - Договір), відповідно до його умов, орендодавець передає, а відповідач приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою місто Київ, вулиця Ревуцького, будинок 11, літ. «Б» для розміщення ветеринарної лікарні в інших приміщеннях. Позивач за даним договором є балансоутримувачем об`єкта оренди.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що об`єктом оренди є нежитлові приміщення, загальною площею 53,40 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану.

Відповідно до пункту 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 та згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток) становить без урахування ПДВ: 172 грн 62 коп. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку травень 2019 року 9217,67 грн.

Крім того, відповідач відшкодовує позивачу щомісячно витрати, що пов`язані з платою податку за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт оренди з ПДВ. Розмір відшкодування втрат, що пов`язані з платою податку за користування земельною ділянкою, змінюється з вимогою позивача в односторонньому порядку у випадку змін розмірів цього податку згідно з чинним законодавством України, про що орендарю повідомляється письмово.

Відповідно до п. 9.1 Договору він є укладений з моменту підписання його сторонами і діє з 31.07.2019 до 29.07.2022.

За умовами п. 9.5 Договору він може бути розірвано за погодженням сторін. Договір вважається розірваним з дати повідомлення орендаря/орендодавця про згоду розірвати договір, але не раніше дати повернення підприємству-балансоутримувачу об`єкта за актом приймання-передачі.

Як зазначає позивач, відповідач звернувся до нього із листом від 31.08.2021 №16 про розірвання Договору з 01.09.2021 у зв`язку реорганізацією ТОВ «Медісан-К» (копію листа надано з позовом).

Позивач не заперечував проти дострокового, добровільного розірвання Договору та на виконання п. 9.5 Договору звернулося до Департаменту комунальної власності м. Києва КМДА із листом від 20.09.2021 про погодження такого розірвання для подальшої організації підприємством-балансоутримувачем відповідної процедури.

У відповідь на зазначене звернення отримано лист від 24.09.2021 № 062/05-11-6042 згідно з яким Департамент комунальної власності м. Києва КМДА не заперечував щодо дострокового розірвання Договору.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2021 між сторонами та третьою особою було підписано Акт приймання-передачі нерухомого майна на підставі якого відповідач повернув зі свого користування нерухоме майно (нежитлові приміщення) загальною площею 53,40 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 11, літ. «Б».

Таким чином Договір вважається розірваним з 30.09.2021.

Крім того, між позивачем та відповідачем 30.09.2021 були підписані акти здачі-приймання (надання послуг) №3033 на суму 6206 грн (вартість оренди об`єкта за вересень 2021 року) та №2959 на суму 327,44 грн (вартість відшкодування земельного податку за вересень 2021 року).

Вимоги позову зводяться до того, що після звільнення орендованого приміщення за Договором відповідач мав оплатити вартість орендної плати за користування ним об`єктом оренди за вересень 2021 року, а також відшкодувати суму земельного податку за цей же період, однак цього не було зроблено.

Позивач двічі звертався до відповідача із вимогами про погашення заборгованості за Договором (лист від 23.12.2021 та від 27.06.2022), однак відповідач так і не погасив суму боргу, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 3.6-3.7 Договору передбачено, що орендна плата сплачується відповідачем на рахунок позивача. Орендна плата сплачується відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності відповідача щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Згідно з п. 3.12 Договору оренди у разі розірвання цього договору орендар сплачує плату за фактичне користування об`єктом оренди до дня підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача суми орендного платежу за вересень 2021 року в розмірі 6206 грн та сума податку за користування земельною ділянкою в розмірі 327,44 грн є правомірною та підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 5945,43 грн пені (період нарахування з 16.10.2021 по 15.04.2022), 1921,41 грн інфляційних втрат та 262,05 грн 3% річних за прострочення оплати орендної плати та прострочення відшкодування податку за користування земельною ділянкою, нарахованих за період з 16.10.2021 по 15.02.2023.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь позивача відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку сум пені, інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено правильно, а тому з відповідача підлягають стягненню 5945,43 грн пені, 1921,41 грн інфляційних втрат та 262,05 грн 3% річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 168, 233, 236, 237, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІСАН-К" (м. Київ, вул. Ревуцького, 11, літера Б; ідентифікаційний код 23702555) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) 6533 (шість тисяч п`ятсот тридцять три) грн 44 коп. боргу, 5945 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн 43 коп. пені, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 41 коп. інфляційних втрат, 262 (двісті шістдесят дві) грн 05 коп. 3% річних, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.