РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2023Справа № 910/7719/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітика" до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення 199 990,00 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аналітика" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі - Підприємство) 199 990,00 грн заборгованості за договором на виконання аерофотознімальних робіт від 1 липня 2020 року № 20-06-22-1/в, укладеним між позивачем та Державним підприємством "Чечельницьке лісове господарство" (далі - Господарство), правонаступником якого є відповідач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 травня 2023 року було відкрито провадження у справі № 910/7719/23 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 22 травня 2023 року про відкриття провадження у справі № 910/7719/23 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9А.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 1 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 22 травня 2023 року була отримана уповноваженим представником Підприємства 29 травня 2023 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи відповідне рекомендоване повідомлення про вручення цього поштового відправлення № 129.

Проте відповідач в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

20 червня 2023 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення від 19 червня 2023 року, в яких останній повідомив, що відповідач заборгованість на час розгляду даної справи судом не сплатив, ціна позову не змінилася.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Зважаючи на те, що Підприємство було належним чином повідомлено про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 липня 2020 року між Товариством та Господарством було укладено договір на виконання аерофотознімальних робіт № 20-06-22-1/в, відповідно до умов якого останнє доручило, а позивач - узяв на себе зобов`язання виконати аерофотознімальні роботи з розміром пікселя на місцевості 0,25 метра на території Чечельницького лісового господарства Вінницької області, загальною площею 17 287,00 га.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Господарство зобов`язалося надати Товариству одночасно з укладанням договору всі необхідні для виконання робіт вихідні матеріали, що створені в минулі роки, та технічне завдання, яке може уточнюватись у робочому порядку (пункт 1.1 договору).

У свою чергу, відповідно до пункту 1.2 договору Товариство зобов`язалось виконати роботи у відповідності до технічного завдання (додаток 3) та чинних нормативних документів, що регламентують виконання відповідних робіт.

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість робіт за договором визначається протоколом узгодження договірної ціни (додаток 1) і складає 199 990, 00 грн, у тому числі 20 % ПДВ - 33 331,67 грн.

Підставою для взаємних розрахунків є підписані представниками сторін акти здачі-приймання робіт, що надаються Товариством після завершення етапу робіт (пункт 3.3 договору).

У додатку № 2 до вказаного правочину сторони погодили графік виконання обумовлених ним робіт - до 30 вересня 2020 року.

Відповідно до пункту 4.5 договору передача виготовленої у результаті виконаних робіт продукції здійснюється з супроводжувальними документами Товариства відповідно до графіка виконання робіт та після їх оплати.

Цей договір діє з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2022 року, а в частині фінансових зобов`язань - до моменту повного розрахунку (пункт 9.1 та 9.4 вказаного правочину).

На виконання умов вищевказаного договору Товариством були виконані аерофотознімальні роботи з розміром пікселя на місцевості 0,25 метра на території Чечельницького лісового господарства Вінницької області, загальною площею 17 287,00 га, вартістю 199 999,00 грн. Вказані роботи були прийняті Господарством, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту здачі-прийомки виконаних робіт № 836 від 15 вересня 2020 року, який підписаний представником останнього без заперечень та зауважень.

Проте, відповідач виконані Товариством роботи за договором не оплатив, у зв`язку з чим останнім 20 лютого 2023 року було надіслано на адресу правонаступника Господарства - Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" та відповідача вимоги від цієї ж дати № 033 та № 030 про необхідність сплати вищевказаної заборгованості. Однак вказані вимоги вказаними особами залишені без задоволення.

При цьому, як вбачається з відповіді Підприємства від 7 березня 2023 року за вих. № 187, останнє не заперечувало проти факту навності заборгованості Господарства за договором на виконання аерофотознімальних робіт від 1 липня 2020 року № 20-06-22-1/в та зазначило, що правонаступника останнього - Державне підприємство "Гайсинське лісове господарство", також було ліквідовано відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28 жовтня 2022 року № 864 «Про припинення державного підприємства «Гайсинське лісове господарство» та затвердження складу комісії з припинення» шляхом його реорганізації - приєднання до Підприємства. У зв`язку з чим до відповідача перейшли всі права і обов`язки припиненої юридичної особи.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво, тобто все майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі №910/5953/17 вказано, що при реорганізації у формі приєднання не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, оскільки правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що Підприємство є правонаступником усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Гайсинське лісове господарство" та Господарства, а отже - належним відповідачем у даній справі.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 199 990,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Товариством, суд дійшов висновку про законність та обгрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Приписами частини 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок 9А; ідентифікаційний код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналітика" (21027, місто Вінниця, вулиця 600-річчя, будинок 25; ідентифікаційний код 13337103) 199 990 (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 00 коп. основної заборгованості, а також 2 999 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 85 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 20 липня 2023 року.

Суддя Є.В. Павленко