У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 липня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/889/18 (927/974/23)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали позовної заяви Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Кравченка Р.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСПЕКТ 2019», Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконними постанов, визнання незаконними актів та витребування майна з чужого незаконного володіння, поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш-Зорянського елеватора» 71030, смт. Комиш-Зоря Більмацького району Запорізької області, вул. Поштова, 70
БОРЖНИК: Приватне підприємство «Молокозавод-Олком» 14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, 47-а
про відкриття справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Командитним товариством «Желєв С.С. і компанія «Комиш-Зорянського елеватора» (надалі Кредитор) подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» (надалі Боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2018 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Молокозавод-Олком»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Седлецького О.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2022:

припинено процедуру розпорядження майном Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Седлецького О.В.;

введено процедуру санації з наслідками, передбаченими ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, та затверджено План санації Приватного підприємства «Молокозавод-Олком», схвалений зборами кредиторів (рішення від 21.10.2022);

призначено керуючим санацією Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

13.07.2023, в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 10.07.2023 № 06-07/151 Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Кравченка Р.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСПЕКТ 2019», Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконними постанов, визнання незаконними актів та витребування майна з чужого незаконного володіння (присвоєно єдиний унікальний номер 927/889/18 (927/974/23), якою позивач просить:

-визнати незаконною постанову у ВП № 56651428 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.06.2018, винесену головним державним виконавцем Іванютою І.М., згідно якої описано та накладено арешт на майно: транспортні засоби в кількості 63 одиниць та обладнання в кількості 230 одиниць та обладнання в кількості 354 одиниці;

-визнати незаконною постанову у ВП № 56651428 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.12.2018, винесену головним державним виконавцем Іванютою І.М., згідно якої передано АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» майно: транспортні засоби в кількості 63 одиниць та обладнання в кількості 230 одиниць та обладнання в кількості 354 одиниці;

-визнати незаконним акт у ВП № 56651428 про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.12.2018, винесений головним державним виконавцем Іванютою І.М., згідно якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передано рухоме майно: обладнання банкрута в кількості 230 позицій;

-визнати незаконним акт № 1 у ВП № 56651428 про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.12.2018, винесений головним державним виконавцем Іванютою І.М., згідно якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передано рухоме майно: обладнання банкрута в кількості 354 позиції;

-визнати незаконним акт № 2 у ВП № 56651428 про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.12.2018, винесений головним державним виконавцем Іванютою І.М., згідно якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передано рухоме майно: транспортні засоби в кількості 63 одиниці;

-витребувати з чужого незаконного володіння рухоме майно Приватного підприємства «Молокозавод-Олком», а саме:

транспортні засоби в кількості 63 одиниць,

обладнання в кількості 230 одиниць,

обладнання в кількості 354 одиниці, що на дату звернення до суду з даним позовом на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕСПЕКТ 2019».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що на його думку, спірні постанови та акти є такими, винесення яких державним виконавцем не узгоджується з приписами діючого законодавства України, а тому вони підлягають визнанню недійсними.

Щодо відчуження спірного майна, то на переконання позивача останнє відбулось за ціною без урахування податку на додану вартість, що є безпідставним заниженням ринкової вартості рухомого майна, що призвело до несплати Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відповідного податку у складі вартості такого майна.

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За змістом ст. 161, 162 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявою по суті справи є, зокрема, позовна заява.

Позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вже було вказано вище, позивачем в якості відповідачів зазначені Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕСПЕКТ 2019», Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; при цьому, прохальна частина позовної заяви не містить змісту позовних вимог щодо кожного із зазначених відповідачів (вказаний лише загальний перелік позовних вимог: визнання незаконними постанов, визнання незаконними актів, витребування майна з чужового незаконного володіння).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, згідно з п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01.07.02020 № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Також, відповідно до р. 11 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 №1000/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181, копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину. Не допускається виготовляти копії документів з нерозбірливим текстом, підчистками, приписами та іншими необумовленими виправленнями. Копія набуває юридичної сили лише у разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії та проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи (за наявності).

В якості доказів на підтвердження відправлення відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів позивачем подані копії описів, фіскальних чеків від 10.07.2023 та службових чеків (накладних) від 10.07.2023.

Однак в порушення вказаних вище вимог, копії перерахованих документів не засвідчені позивачем належним чином в установленому порядку, а тому не можуть бути належними доказами на підтвердження відправлення відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що всі додані ним до позовної заяви копії документів також не засвідчені належним чином в установленому порядку.

Звертаючись з даним позовом, позивач визначив спір, що підлягає вирішенню в межах даної справи, як немайновий.

Разом з тим, за змістом ст. 162, 163 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є майновою вимогою, а тому ціна позову має визначатись вартістю майна, яке є об`єктом позовних вимог.

Натомість звертаючись з даним позовом, позивачем не зазначено ціну позову.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вже було зазначено вище, вимога позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння є майновою вимогою.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду, позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви немайнового характеру в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

В якості доказів сплати судового збору у встановленому розмірі позивачем до позовної заяви додано копію квитанції від 11.07.2023 на суму 16 104,00 грн.

В позовній заяві позивач зазначив, що судовий збір сплачений ним як за подання позовної заяви немайнового характеру згідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 та абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (2 684,00 грн*6 вимог).

Однак з огляду на предмет позову, як вже зазначалось вище, дана позовна заява містить як вимогу майнового характеру (витребування майна з чужого незаконного володіння), так і вимоги немайнового характеру (визнання незаконними постанов та актів).

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, договором купівлі-продажу обладнання № 04/2022/1 від 29.04.2022 сторони (АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «РЕСПЕКТ 2019») визначили вартість обладнання в кількості 230 позицій 107 000 доларів США, а вартість обладнання в кількості 354 позиції 75 000 доларів США, загалом 182 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 5 146 173,80 грн.

Договором купівлі-продажу транспортних засобів № 04/2022 від 29.04.2022 сторони (АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «РЕСПЕКТ 2019») визначили вартість транспортних засобів в кількості 63 одиниці 26 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 738 687,80 грн.

Отже, загальна вартість майна, що підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння в межах даного позову, становить 5 884 861,60 грн, а тому розмір судового збору, що мав бути сплачений позивачем при зверненні до суду з даною вимогою, становить 88 272,92 грн.

Таким чином, в порушення вищевказаної вимоги, позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Кравченка Р.М. не відповідає вимогам, встановленим ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, вона залишається без руху.

Додатково суд звертає увагу позивача на наступне:

за змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Звертаючись з даним позовом, позивач визначив Командитне товариство «Желєв С.С. і компанія «Комиш-Зорянського елеватора», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА КРОС», Головне управління ДПС у Запорізькій області, Головне управління ДПС у Чернігівській області та фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

При цьому, безпосередньо клопотання (з належним його обгрунтуванням) про залучення вищевказаних осіб до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, позивачем подано не було.

Керуючись ст. 1, 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 164, 172, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Кравченка Р.М. про визнання незаконними постанов, визнання незаконними актів та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Зобов`язати Приватне підприємство «Молокозавод Олком» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Кравченка Р.М. протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України,

оригінали або належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам,

докази відправлення відповідачам копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви,

докази сплати судового збору в розмірі 85 588,92 грн.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення всіх недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата набрання ухвалою законної сили 18.07.2023.

Суддя А.С. Сидоренко