ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" липня 2023 р. Справа № 924/66/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство", м. Старокостянтинів Хмельницької області

до: 1. комунального підприємства Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, м. Красилів Хмельницької області

2. Красилівської міської ради Хмельницької області, м. Красилів Хмельницької області

про визнання недійсним пункту рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки

за участю представників:

позивача: Остапчук О.О. - згідно з ордером від 20.06.2023

відповідачі представників не направили

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство", м. Старокостянтинів Хмельницької області звернулось до суду з позовом до комунального підприємства Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, м. Красилів Хмельницької області, в якому просило усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання незаконною та скасування в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,09 га з одночасним припиненням усіх речових прав на вказану земельну ділянку; зобов`язати відповідача повернути позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,09 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про отримання відповідачем в постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1409 на підставі рішення Красилівської міської ради від 29.07.2016 №3 з порушенням ст. ст. 19, 20, 55, 57, 84, 122, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 5, 57, п. 5 розділу VIІI "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України, оскільки земельна ділянка на час її відчуження перебувала в державній власності, належала до земель лісогосподарського призначення і використовувалась для ведення лісового господарства ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" на підставі акта на право користування землею та рішення, прийнятого ще у 1965 році. При цьому відповідне рішення не скасоване, земельна ділянка у встановленому порядку з користування позивача не вилучалась, права користування нею позивач не позбавлявся. Правовою підставою позову вказав положення ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. ст. 2, 79-1, 117, 123, 193, 202 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 30, 144 Земельного кодексу Української РСР, ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Ухвалою суду від 31.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 21.02.2023, яке відкладалось на 08.03.2023.

Ухвалою суду від 08.03.2023 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Красилівську міську раду Хмельницької області, продовжено строк підготовчого засідання у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 20.03.2023.

Ухвалою суду від 20.03.2023 Красилівську міську раду Хмельницької області залучено до участі у справі в якості відповідача, виключивши зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відкладено підготовче засідання на 30.03.2023.

Ухвалою суду від 30.03.2023 за клопотанням Красилівської міської ради розгляд справи розпочато спочатку; підготовче засідання відкладено на 25.04.2023 та у подальшому - на 10.05.2023.

У засіданні 10.05.2023 прийнято заяву позивача про зміну предмета позову (від 24.04.2023), в якій просить визнати недійсним п. 3 рішення №3 "Про надання та вилучення земельних ділянок в місті" від 29.07.2016 року дванадцятої сесії Красилівської міської ради сьомого скликання про надання в постійне користування комунальному підприємству Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,0900 га; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:004:1409, площею 0,0900 га, припинивши право комунальної власності Красилівської міської ради на вказану земельну ділянку. Також постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на тридцять днів та про відкладення підготовчого засідання на 23.05.2023, яке у подальшому відкладено на 13.06.2023.

Ухвалою суду від 13.06.2023 позивача у справі - державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство" замінено на його правонаступника - державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство", підготовче засідання відкладено на 20.06.2023.

Ухвалою суду від 20.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засідання на 27.06.2023, яке відкладено на 11.07.2023.

Позивач у поясненнях (від 11.07.2023), посилаючись на ст. ст. 84, 117 Земельного кодексу України зазначив, що земельна ділянка площею 0,09 га, яка вибула із користування позивача, належить до земель лісогосподарського призначення державної власності, а право постійного користування позивача цією земельною ділянкою підтверджується актом на право користування землею, виданим виконкомом Красилівської районної Ради депутатів трудящих у грудні 1965 року, планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування та закріплено на законодавчому рівні (п. 5 VIII "Прикінцевих положень" Лісового кодексу України, п. 5 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18 грудня 1990 року № 562-ХІІ "Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР", п. п. 1, 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, ст. 20 Земельного кодексу Української РСР). Також зауважив, що позовна вимога про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, припинивши право комунальної власності Красилівської міської ради на таку земельну ділянку, відповідає приписам ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та відновить у повному обсязі порушений інтерес державного підприємства, оскільки в силу закону та наявних у державного підприємства акту на користування земельною ділянкою, матеріалів лісовпорядкування вказана земельна ділянка перебуватиме у державній власності та користуванні підприємства як земля лісогосподарського призначення без будь-яких зареєстрованих прав на неї за іншими особами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги (з урахуванням зміни предмету позову) підтримав з підстав, зазначених у позові.

Відповідачі представників в судове засідання не направили, відзивів на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надали, причини не повідомили, своїм процесуальним правом не скористалися, хоча були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень 30.06.2023 та 04.07.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Відповідно до державного акту на право користування землею, виданого у грудні 1965 року виконавчим комітетом Красилівської районної ради депутатів трудящих Старокостянтинівському лісгоспу, останньому відведено в постійне користування 5705,53 га землі згідно з планом та описом меж. Із загальної площі відведених земель станом на 01.11.1965 було: орних земель (рілля, городи та залежі) 60,10 га, сіножатей 34,10 га та інших угідь 5611,33 га.

Наказом від 05.11.1991 №147а по Старокостянтинівському лісгоспу з 01.11.1991 ліквідовано Старокостянтинівський лісгоспзаг та створено Старокостянтинівський держлісгосп, який визначено правонаступником ліквідованого Старокостянтинівського лісгоспзагу.

Згідно з наказом Державного комітету лісового господарства України від 23.03.2005 №236 Старокостянтинівське державне лісогосподарське підприємство перейменовано в державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство".

Відповідно до статуту державного підприємства "Старокостянтинівське лісове господарство", затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України у 2017 році, підприємство засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 №133 "Про організаційну структуру управління лісовим господарством України" (п. 1.1 статуту). Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання (п. 5.3 статуту). Підприємство здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності і чинного законодавства (п. 5.7 статуту).

У матеріали справи надано копію проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Старокостянтинівський лісгосп" Хмельницької області, Красилівське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), розроблений у 2012 році, щодо кварталу 49, з планшетом №4 лісовпорядкування за 2011 рік.

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.03.2014 №85/2014-р надано дозвіл державному підприємству "Старокостянтинівське лісове господарство" на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) державної власності, які знаходяться за межами населених пунктів на території Шепетівського, Полонського, Старосинявського, Теофіпольського, Красилівського районів Хмельницької області.

У 2021 році на замовлення ДП "Старокостянтинівське лісове господарство" розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за межами населених пунктів Щиборівської сільської територіальної громади Красилівського району Хмельницької області (відповідно до відомостей, які містяться у завданні та пояснювальній записці площа земельної ділянки становить 31,2671 га; цільове призначення: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг; умови надання земельної ділянки: в постійне користування; підстава виконання робіт: рішення Хмельницької ОДА від 05.03.2014 №85/2014-р, акт на право користування землею).

Згідно з виконаним ПП "Терн інвест" на замовлення ДП "Старокостянтинівський лісгосп" технічним висновком (2021 рік) за результатами проведення дослідження земельної ділянки, що розташована за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, Щиборівська сільська рада земельна ділянка з кадастром номером :02:004:1409 площею 0,09 га згідно схеми перетину земельних ділянок (додаток 2) накладається повністю на земельну ділянку за державним актом на право користування землею, площа накладання 0,09 га, процент накладання 100%.

До висновку додано викопіювання з кадастрової карти, схему перетину земельної ділянки та інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (від 29.06.2021).

Зокрема, із вищенаведеної інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (від 29.06.2021) слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:1409 (категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення, цільове призначення та вид використання: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами) площею 0,09 га, розташована по вул. Воскресенській в м. Красилів Хмельницької області належить до комунальної власності - територіальній громаді міста Красилів в особі Красилівської міської ради Хмельницької області, дата державної реєстрації права - 04.08.2016. Також на вказану земельну ділянку 04.08.2016 зареєстровано право постійного користування комунального підприємства "Красилівське водопровідно-каналізаційне господарство".

Рішенням державного кадастрового реєстратора від 22.12.2022 №РВ-021 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за заявою ДП "Старокостянтинівське лісове господарство", оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться частина іншої земельної ділянки: :02:004:1409, площа співпадає на 0,2878. До висновку додано викопіювання з кадастрової карти (плану).

Рішенням Красилівської міської ради від 27.04.2016 №8 надано дозвіл Красилівському підприємству водопровідно-каналізаційного господарства на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,09 га по вул. Воскресенська в м. Красилів для будівництва об`єкта забезпечення життєдіяльності населеного пункту. Мета використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення.

Матеріали справи містять копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами за адресою: м. Красилів, вул. Воскресенська Красилівського району Хмельницької області, виготовленого земельно-аграрним центром "Карат" на замовлення Красилівського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (2016 рік). Згідно з вихідною земельно-кадастровою інформацією, що міститься в проекті, форма власності на запроектовану до відведення земельну ділянку: комунальна; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення; цільове використання: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами; загальна площа: 0,09 га; адреса: м. Красилів, вул. Воскресенська.

Рішенням Красилівської міської ради №3 від 29.07.2016 Красилівському підприємству водопровідно-каналізаційного господарства затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,09 га по вул. Воскресенська в м. Красилів для будівництва об`єкта забезпечення життєдіяльності населеного пункту та надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,0900 га по вул. Воскресенська в м. Красилів, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:1409; мета використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 3 рішення).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (від 20.03.2023) земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,09 га по вул. Воскресенська в м. Красилів з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, зареєстрована 04.08.2016 на праві власності за територіальною громадою міста Красилів в особі Красилівської міської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та перебуває у постійному користуванні у комунального підприємства "Красилівське водопровідно-каналізаційне господарство" на підставі рішення сесії Красилівської міської ради №3 від 29.07.2016.

Згідно з наявним у матеріалах справи наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №893 припинено державне підприємство "Старокостянтинівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та визначено, що державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Старокостянтинівське лісове господарство".

Наказом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 14.12.2022 №18 створено філії державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та 14.12.2022 зареєстровано філію "Старокостянтинівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Відповідно до передавального акту комісії від 05.01.2023, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.01.2023 №80, було проведено безоплатну передачу активів та пасивів державного підприємства "Старокостянтинівське лісове господарство" на баланс державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (філія Старокостянтинівське лісове господарство), зокрема, земельної ділянки лісового фонду квартал 49 (Красилівське лісництво, урочище Баймаки) площею 33 га.

Наказом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 10.01.2023 №264 за філією "Старокостянтинівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" закріплено майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.01.2023 №80.

У матеріали справи надано лист Красилівської міської ради (від 22.03.2023), адресований філії "Старокостянтинівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", в якому рада з огляду на положення, зокрема ст. 149 Земельного кодексу України, просить вилучити із постійного користування державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" частину земельної ділянки площею 0,09 га із земельної ділянки, яка розташована в урочищі Баймаки, квартал 49, виділ 14. Вказане прохання мотивоване тим, що відповідно до схеми меж, кадастрового поділу та містобудівної документації міста Красилів Красилівського району Хмельницької області, в тому числі Генерального плану м. Красилів, розробленого у 1993 році Українським державним проектно-виробничим об`єднанням "Діпромісто", затвердженого рішенням Красилівської міської ради ХХІІ скликання від 15.08.1997 №5 та актуалізованого для подальшого використання рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 19.04.2013 №3 "Про актуалізацію генерального плану м. Красилів", існуюча площа м. Красилів складала 1301,37 га. На даний час в межі міста входить частина земельної ділянки державної власності (землі лісогосподарського призначення), яка перебуває в постійному користуванні ДП "Старокостянтинівське лісове господарство", правонаступником якого є державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України".

У зв`язку із тим, що інформація про вказану земельну ділянку не була внесена до Державного земельного кадастру, а вказана територія згідно затвердженого генерального плану передбачалася для розміщення дороги загального користування (продовження вулиці Воскресенська), для розміщення земельних ділянок житлової та громадської забудови, а також для розміщення та експлуатації, основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (для експлуатації свердловини для видобування питної води для населення, а також розміщення та експлуатації водонапірної споруди), зважаючи на проблеми із питною водою у вказаному мікрорайоні, Красилівська міська рада в 2016 році розпорядилася частиною вказаної земельної ділянки. Таким чином, на частині земельної ділянки площею 0,09 га було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:1409 та передано в постійне користування комунальному підприємству Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства з метою забезпечення жителів що проживають на даній території централізованим водопостачанням.

З огляду на отримання вищезазначеного листа Красилівської міської ради та те, що згідно з Положенням про філію "Старокостянтинівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (п. 10.3.2) вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення погоджується з Генеральним директором, філія листом (від 27.03.2023) звернулась також до Подільського лісового офісу з проханням посприяти у вирішенні цього питання шляхом звернення до ДП "Ліси України".

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 Лісового кодесу України; тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В Україні ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частина третя статті 1 Лісового кодексу України).

Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі (частина четверта статті 1 Лісового кодексу України).

За змістом частини другої статті 3 Земельного кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Самостійною категорією земель за основним цільовим призначенням є землі лісогосподарського призначення (пункт "е" частини першої статті 19 Земельного кодексу України).

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (частина перша статті 5 Лісового кодексу України).

Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (стаття 63 Лісового кодексу України).

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт "б" частини першої статті 164 Земельного кодексу України).

Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин треба визначати згідно з нормами земельного та лісового законодавства про використання й охорони лісового фонду (така позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-224цс14 та Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 40)).

Зі змісту розділу ІІІ Земельного кодексу України слідує, що земля може перебувати у власності та користуванні, зокрема, у постійному користуванні та в оренді.

Пунктом 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України передбачено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Позивачем у матеріали справи надано, зокрема таксаційний опис кварталу 49, планшет №4 лісовпорядкування за 2011 рік.

Також, як убачається з матеріалів справи, Старокостянтинівському лісгоспу (правонаступником якого є позивач) виконавчим комітетом Красилівської районної ради депутатів трудящих у грудні 1965 року видано державний акт на право користування землею площею 5705,53 га.

Згідно з п. 5 Постанови Верховної Ради УРСР від 18.12.1990 №562-ХІІ «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" від 2 квітня 2002 року №449 (чинна до 23.07.2013), раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

У Рішенні від 22.12.2005 у справі №1-17/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 92, п. 6 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України Конституційний суд України дійшов висновку, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою; підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

За визначенням, наведеним у ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що в ході встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за межами населених пунктів Щиборівської сільської територіальної громади Красилівського району Хмельницької області, яке здійснювалось ДП "Старокостянтинівське лісове господарство", останньому було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться частина іншої земельної ділянки: :02:004:1409 (рішення державного кадастрового реєстратора від 22.12.2022 №РВ-021).

Накладення земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,09 на земельну ділянку за державним актом на право користування землею 1965 року, виданим позивачу, підтверджується також технічним висновком, виконаним ПП "Терн інвест", згідно з яким площа накладання становить 0,09 га, процент накладання - 100%.

Зазначене Красилівською міською радою не спростовується.

При цьому рішенням Красилівської міської ради №3 від 29.07.2016 Красилівському підприємству водопровідно-каналізаційного господарства затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,09 га по вул. Воскресенська в м. Красилів для будівництва об`єкта забезпечення життєдіяльності населеного пункту та надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,0900 га по вул. Воскресенська в м. Красилів, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:1409; мета використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та інші речові права на земельну ділянку (від 29.06.2021), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (від 20.03.2023) на вказану земельну ділянку 04.08.2016 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної у комунальної власності" зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою міста Красилів в особі Красилівської міської ради та на підставі рішення Красилівської міської ради №3 від 29.07.2016 зареєстровано право постійного користування комунального підприємства Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства.

Судом враховується, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону (стаття 8 Лісового кодексу України).

Згідно зі ст. 9 Лісового кодексу України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 11 Лісового кодексу України право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом.

Розділом "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року; з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Так, відповідно до підпункту "а" пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Частиною 2 ст. 117 Земельного кодексу України передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать, зокрема земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Таким чином, з огляду на наведене, станом на час прийняття оспореного рішення земельна ділянка з кадастром номером :02:004:1409 площею 0,09 га, яка відповідно до наявних у матеріалах справи доказів відноситься до земель лісового фонду та повністю накладається на земельну ділянку, надану позивачу у постійне користування згідно з державним актом на право користування землею 1965 року, перебувала у постійному користуванні останнього.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У статті 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, зокрема, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 17 Лісового кодексу України, ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За своєю правовою природою право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України.

У статті 141 Земельного кодексу України наведено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, серед яких, зокрема добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ст. 143 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Положення статті 149 Земельного кодексу України передбачають, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу.

Обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 10 ст. 122 Земельного кодексу України земельні ділянки, що вилучаються, викуповуються або примусово відчужуються для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, надаються у користування для таких потреб органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, які прийняли рішення про їх вилучення, викуп або примусове відчуження для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Згідно зі ст. 31 Лісового кодексу України та ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень обласної державної адміністрації у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передачу у власність, надання у постійне користування для ведення лісового господарства земельних лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Судом звертається увага на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували припинення права користування спірною земельною ділянкою позивачем (зокрема, наявність добровільної відмови позивача від права користування земельною ділянкою, надання згоди на вилучення земельної ділянки лісового фонду, рішення уповноваженого органу про вилучення, викуп або примусове відчуження земельної ділянки для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності або рішення про передачу земельної ділянки у комунальну власність чи надання у постійне користування тощо).

Відсутні й докази дотримання вимоги щодо надання земельної ділянки в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України).

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам (ст. 21 Земельного кодексу України).

При цьому суду не подано доказів дотримання порядку зміни категорії спірної земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а також порядку зміни цільового призначення земельної ділянки, передбаченого вищенаведеними нормами, чинними на час прийняття оспореного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, з огляду на наведене Красилівська міська рада, прийнявши рішення №3 від 29.07.2016 в частині затвердження Красилівському підприємству водопровідно-каналізаційного господарства проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в постійне користування, надання цієї земельної ділянки в постійне користування та визначення відповідної мети її використання та категорії земель, які є відмінними від тих, що притаманні землям лісогосподарського призначення, розпорядилася спірною земельною ділянкою з порушенням вищенаведених законодавчих обмежень.

У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, а також право кожної особи на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а у статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу із застосуванням відповідного способу захисту.

У частині 2 статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом, а також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем (висновок наведено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).

Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК України).

Відповідно до частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. г) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки оспорене рішення Красилівської міської ради прийнято всупереч вищенаведених законодавчих норм та з порушенням прав та інтересів позивача, таке рішення підлягає визнанню недійсним.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі, зокрема визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Також судом враховується, що відповідно до ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, з-поміж іншого, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Враховуючи встановлення судом факту незаконного розпорядження Красилівською міською радою спірною земельною ділянкою, яка належать позивачу на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею, суд доходить висновку, що державна реєстрація земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,09 га з цільовим призначенням "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами" та категорією земель "землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення" проведена за відсутності правових підстав та підлягає скасуванню.

При цьому судом зауважується, що державна реєстрації прав на спірну земельну ділянку за відповідачами 04.08.2016 відбулась після розпорядження Красилівською міською радою спірною земельною ділянкою - 29.07.2016.

Згідно зі ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачами будь-яких заперечень щодо доводів позивача та їх спростування не наведено.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та положення законодавства у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним п. 3 рішення дванадцятої сесії Красилівської міської ради сьомого скликання №3 від 29.07.2016 "Про надання та вилучення земельних ділянок в місті" та про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,09 га, припинивши право комунальної власності Красилівської міської ради на вказану земельну ділянку.

Судом враховується, що у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010 Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Також у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" Суд вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача - Красилівську міську раду, оскільки спір виник з огляду на неправильні дії останньої.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство", м. Старокостянтинів Хмельницької області до комунального підприємства Красилівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, м. Красилів Хмельницької області, Красилівської міської ради Хмельницької області, м. Красилів Хмельницької області про визнання недійсним пункту рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним пункт 3 рішення дванадцятої сесії Красилівської міської ради Хмельницької області сьомого скликання від 29.07.2016 №3 "Про надання та вилучення земельних ділянок в місті".

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:1409 площею 0,0900 га, припинивши право комунальної власності Красилівської міської ради Хмельницької області на вказану земельну ділянку.

Стягнути з Красилівської міської ради Хмельницької області, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, площа Незалежності, буд. 2 (код 04060737) на користь державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м. Київ вул. Шота Руставелі, буд. 9А (код 44768034) в особі філії "Старокостянтинівське лісове господарство", Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Кріпосний вал, буд. 25 (код ВП 45052279) 4962,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 19.07.2023.

Суддя В.В. Виноградова

1 - до справи,

2 - ДСГП "Ліси України" (м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А),

3 - філії "Старокостянтинівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Кріпосний вал, 25; , ),

4 - відповідачу - КП Красилівське ПВКГ (31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Будівельна, 6; ),

5 - відповідачу - Красилівській МР (31000, Хмельницька область, м. Красилів, пл. Незалежності 2; ).