РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2023Справа № 910/7213/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Мартиновського Юрія Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове будівництво та реконструкція"

про стягнення суми боргу, пені та інфляційних втрат в розмірі 370 499,34 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Мартиновський Юрій Іванович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове будівництво та реконструкція» про стягнення суми боргу, пені та інфляційних втрат в розмірі 370 499,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг, укладеним у спрощений спосіб, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7213/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.05.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та була отримана відповідачем 16.05.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 103.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Мартиновським Юрієм Івановичем (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нове будівництво та реконструкція" (далі - замовник, відповідач) була досягнута домовленість про надання позивачем послуг.

За результатами наданих послуг сторонами складено та підписано без зауважень та заперечень Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) без дати на суму 14 000,00 грн., без дати на суму 13 600,00 грн., від 15.08.2020 на суму 23 040,00 грн., від 17.08.2020 на суму 28 220,00 грн., від 20.08.2020 на суму 17 120,00 грн., від 20.08.2020 на суму 13 540,00 грн., від 21.08.2020 на суму 19 565,00 грн., від 02.09.2020 на суму 14 160,00 грн., від 08.09.2020 на суму 900,00 грн., від 09.09.2020 на суму 12 110,00 грн., від 10.09.2020 на суму 4 140,00 грн., від 11.09.2020 на суму 600,00 грн., від 18.09.2020 на суму 2 800,00 грн., від 21.09.2020 на суму 2 800,00 грн., від 25.09.2020 на суму 1 400,00 грн., від 06.10.2020 на суму 2 800,00 грн., від 05.11.2020 на суму 4 980,00 грн., від 12.11.2020 на суму 13 520,00 грн., від 13.11.2020 на суму 15 120,00 грн., від 16.11.2020 на суму 2 880,00 грн., від 17.11.2020 на суму 1 440,00 грн., від 18.11.2020 на суму 3 840,00 грн., від 23.11.2020 на суму 14 000,00 грн., від 24.11.2020 на суму 14 000,00 грн., від 26.11.2020 на суму 1 920,00 грн., від 27.11.2020 на суму 6 120,00 грн., від 04.12.2020 на суму 11 520,00 грн.

06.04.2023 позивач звернувся до ТОВ «Нове будівництво та реконструкція» із Листом-вимогою вих. № 1 від 05.04.2023, у якій вимагав у семиденний строк сплатити заборгованість у розмірі 232 135,00 грн., а також 3% річних у розмірі 15 645,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 96 057,52 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим позивач звернуся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 250 135,00 грн., а також нараховані за період з 01.01.2021 по 28.02.2023 інфляційні втрати в розмірі 103 505,93 грн. та 3% річних в розмірі 16 858,41 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, оскільки Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) містять найменування послуг, їх обсяги, ціну та підписи уповноважених осіб сторін, суд приходить до висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину на надання послуг у спрощений спосіб.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами наданих послуг сторонами складено та підписано без зауважень та заперечень Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) без дати на суму 14 000,00 грн., без дати на суму 13 600,00 грн., від 15.08.2020 на суму 23 040,00 грн., від 17.08.2020 на суму 28 220,00 грн., від 20.08.2020 на суму 17 120,00 грн., від 20.08.2020 на суму 13 540,00 грн., від 21.08.2020 на суму 19 565,00 грн., від 02.09.2020 на суму 14 160,00 грн., від 08.09.2020 на суму 900,00 грн., від 09.09.2020 на суму 12 110,00 грн., від 10.09.2020 на суму 4 140,00 грн., від 11.09.2020 на суму 600,00 грн., від 18.09.2020 на суму 2 800,00 грн., від 21.09.2020 на суму 2 800,00 грн., від 25.09.2020 на суму 1 400,00 грн., від 06.10.2020 на суму 2 800,00 грн., від 05.11.2020 на суму 4 980,00 грн., від 12.11.2020 на суму 13 520,00 грн., від 13.11.2020 на суму 15 120,00 грн., від 16.11.2020 на суму 2 880,00 грн., від 17.11.2020 на суму 1 440,00 грн., від 18.11.2020 на суму 3 840,00 грн., від 23.11.2020 на суму 14 000,00 грн., від 24.11.2020 на суму 14 000,00 грн., від 26.11.2020 на суму 1 920,00 грн., від 27.11.2020 на суму 6 120,00 грн., від 04.12.2020 на суму 11 520,00 грн.

Таким чином, як встановлено судом, позивачем надано відповідачу послуги на суму 260 135,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 530 ЦК України, закріплено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 251, 253, 253 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

06.04.2023 позивач звернувся до ТОВ «Нове будівництво та реконструкція» із Листом-вимогою вих. № 1 від 05.04.2023, у якій вимагав у семиденний строк сплатити заборгованість у розмірі 232 135,00 грн., а відтак, відповідач зобов`язаний був здійснити розрахунки з позивачем за надані послуги на суму 232 135,00 грн. у семиденний строк з дня отримання такої претензії.

Отже, оскільки відповідач претензію позивача згідно поштового трекінгу № 979 отримав 11.04.2023, відповідач зобов`язаний був оплатити отримані послуги на суму 232 135,00 грн., у строк до 18.04.2023 включно.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до відповідача із Листом-вимогою вих. № 1 від 05.04.2023 про сплату 232 135,00 грн. не наводив у ній та не вимагав оплатити у семиденний строк послуги на суму 28 000,00 грн., надані та прийняті відповідачем без заперечень та зауважень за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.11.2020 на суму 14 000,00 грн. та від 24.11.2020 на суму 14 000,00 грн.

В свою чергу, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відтак, оскільки позивачем пред`явлено вимогу щодо сплати заборгованості за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.11.2020 на суму 14 000,00 грн. та від 24.11.2020 на суму 14 000,00 грн. у формі позову, строк оплати решти суми заборгованості у розмірі 18 000,00 грн. є таким, що також настав.

Разом з тим, як зазначає позивач, та не спростовано відповідачем, обов`язку зі сплати вартості отриманих послуг у повному обсязі, відповідачем виконано не було, в зв`язку з чим, вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 250 135,00 грн. є обґрунтованими.

Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення за період з 01.01.2021 по 28.02.2023 інфляційні втрати в розмірі 103 505,93 грн. та 3% річних в розмірі 16 858,41 грн.

У відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, оскільки кінцевим строком для здійснення відповідачем розрахунків на суму 232 135,00 грн. є 18.04.2023 включно, вимога щодо стягнення заборгованості у розмірі 18 000,00 грн. реалізована позивачем шляхом пред`явлення позову, а позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних до виникнення у відповідача обов`язку зі здійснення розрахунків, вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 103 505,93 грн. та 3% річних у розмірі 16 858,41 грн. задоволенню не підлягають.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заборгованість за надані послуги.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволенням позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове будівництво та реконструкція» (02066, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; ідентифікаційний код: 39365144) на користь Фізичної особи-підприємця Мартиновського Юрія Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 250 135 (двісті п`ятдесят тисяч сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. та витрати зі сплаті судового збору в розмірі 3 752 (три тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 03 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 18.07.2023

Суддя О.А. Грєхова