ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023м. ДніпроСправа № 904/71/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Скиби Т.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фермерського господарства "Ірій", с. Миколаївка, Новомосковський район, Дніпропетровська область

до Магдалинівської селищної ради, смт. Магдалинівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Магдалинівська районна державна адміністрація, смт. Магдалинівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , м. Дніпро

про визнання права оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди по договору оренди земельної ділянки.

Представники:

від позивача: Ямковий В.Ф., адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи - 1: не з`явився;

від третьої особи - 2: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Фермерське господарство "Ірій" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Магдалинівської селищної ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати за Фермерським господарством "ІРІЙ" () право оренди земельної ділянки, комунальної форми власності, сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства площею 32,7068 га (кадастровий номер :01:001:1038), що знаходяться на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на умовах оренди згідно Договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2012 року, укладеного між Магдалинівською районною державною адміністрацією () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1520, та зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області за реєстровим № 02551 від 08 серпня 2012 року, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2019 року Новомосковською районною державною адміністрацією, номер запису про право: 33799797;

- визнати укладеною Додаткову угоду про перехід прав та обов`язків орендаря за Договором оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. 05 липня 2012 року за № 1520, який зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за реєстровим номером № 02551 від 08 серпня 2012 року, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2019 року Новомосковської районною державною адміністрацією, номер запису про право: 33799797, в редакцій викладеній у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 31.01.2023 о 12:00 год. та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- на стороні відповідача - Магдалинівську районну державну адміністрацію (третя особа-1);

- на стороні позивача - ОСОБА_1 (третя особа-2).

25.01.2023 на офіційну електрону поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача - Фермерського господарства "Ірій" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 у задоволенні клопотання представника позивача - Фермерського господарства "Ірій" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

24.01.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від третьої особи - 2 надійшли письмові пояснення по суті справи.

27.01.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче судове засідання призначене на 31.01.2023 представники сторін та третіх осіб не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 22.02.2023 о 10:00 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

01.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (аналогічного змісту, який надійшов до суду 27.01.2023).

13.02.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

13.02.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання, у якому просить залишити без розгляду та не враховувати при розгляді справи відзив відповідача.

У призначене підготовче судове засідання 22.02.2023 представники відповідача та третіх осіб не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 05.04.2023 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 22.03.2023 о 10:30 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

10.03.2023 засобами електронного зв`язку від представника позивача до суду надійшло відповідь на відзив.

21.03.2023 засобами електронного зв`язку від представника позивача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Судове засідання призначене на 22.03.2023 о 10:30 год. не відбулось, задля збереження життя та здоров`я учасників судового процесу, у зв`язку із повномасштабною повітряною тревогою з 08:41 год. по 11:08 год. та загрозою ракетного обстрілу по всій території України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного та підготовче судове засідання відкладено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 виправлено допущені описка в 2 та 3 пунктах резолютивній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 по справі № 904/71/23, щодо дати, часу та зали судового засідання та викладено їх в новій редакції.

29.03.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення.

18.04.2023 засобами електронного зв`язку від представника позивача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

19.04.2023 засобами електронного зв`язку від представника позивача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 09.05.2023 о 11:00 год.

02.05.2023 засобами електронного зв`язку від представника позивача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовче судове засідання призначене на 09.05.2023 представники відповідача та третіх осіб не з`явилися.

У підготовчому судовому засіданні 09.05.2023 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2023 о 11:20 год.

У призначене судове засідання з розгляду справи по суті 25.05.2023 представники відповідача та третіх осіб не з`явилися.

У зв`язку із відсутність належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання з розгляду справи по суті на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2023 судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 07.06.2023 о 10:00 год.

У призначене судове засідання з розгляду справи по суті 07.06.2023 представники відповідача та третіх осіб не з`явилися.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 07.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 13 жовтня 2022 року третя особа-2, як співзасновник ФГ "ІРІЙ" та Орендар за Договором оренди, звернувся до Магдалинівської селищної ради (дійсного власника земельної ділянки) із письмовою Заявою про заміну сторони Договору оренди (орендаря), для укладення тристоронньої Додаткової угоди про перехід прав та обов`язків орендаря за Договором оренди земельної ділянки № 1520 від 05 липня 2012 року; підписання тристороннього Акту приймання-передачі земельної ділянки площею 32,7068 га (кадастровий номер :01:001:1038) між Магдалинівською селищною радою (Орендодавець), ОСОБА_1 (Первісним Орендарем) та Фермерським господарством "ІРІЙ" (Новим Орендарем), а також подання необхідного пакету документів для здійснення нотаріального посвідчення внесення змін та здійснення державної реєстрації права оренди за ФГ "ІРІЙ", долучивши в якості додатків до даного листа примірник додаткової угоди та акту приймання-передачі земельної ділянки.

Однак, Магдалинівською селищною радою було письмово відмовлено, в укладенні запропонованої третьою особою-2 тристоронньої Додаткової угоди про перехід прав та обов`язків орендаря.

Підставою для відмови в укладенні додаткової угоди стала позиція Великої Палати Верховного Суду, яка була сформована у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 927/79/19 (провадження № 12-21 гс20). відповідно до якої після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права та обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Подібні висновки неодноразово викладалися Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13 березня 2018 року у справі 348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц. від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц. від 27 березня 2019 року у справі № 574/381/17-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 628/778/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 922/538/19.

Враховуючи відмову щодо укладення додаткової угоди про заміну сторони (Орендаря), яка була надана Відповідачем, що власне і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач також зазначив, що звертався до державного реєстратора для вчинення реєстрації права оренди за фермерським господарством на підставі Договору оренди № 1520 від 05 липня 2012 року, однак отримав відмову у вчиненні даної реєстраційної дії.

Позиція відповідача

Відповідач позов не визнає вважає, що Фермерське господарство "Ірій" користується землею правомірно та не потребує переоформлення договору оренди землі.

Позиція третьої особи-1

Третя особа-1 письмових пояснень по суті справи не надала.

Позиція третьої особи-2

Третя особа підтримала позовні вимоги позивача та просить задовольнити їх у повному обсязі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

05.07.2012 між Магдалинівською районною державною адміністрацією (первісний Орендодавець) та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 32,7068 га (кадастровий номер :01:001:1038), яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського (тепер - Новомосковського)) району Дніпропетровської області, який посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1520, та зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області за реєстровим № 02551 від 08 серпня 2012 року, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2019 року Новомосковською районною державною адміністрацією, номер запису про право: 33799797 (далі - Договір оренди).

Підставою для укладення даного Договору було розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації № 221-р-12 від 07.05.2012 року.

Відповідно до п. 1 Договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду (в строкове платне користування) земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:1038) з метою використання за цільовим призначенням (згідно з УКЦВЗ) для ведення селянського (фермерського) господарства (для вирощування сільськогосподарських культур) загальною площею 32,7068 га, що знаходяться на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського (тепер - Новомосковського) району Дніпропетровської області, строком на 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі відділу Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, тобто до 08 серпня 2061 року.

Згідно з п. 2.2. Договору оренди за користування вказаною в Договорі оренди земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі: 5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору відповідно до розрахунків, викладених в ч. 1 щорічного додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору, та у формі, склад якої визначається відповідно до ч. 1 додатку № 1 і викладено в ч. 2 щорічного додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру, на момент звернення позивача до господарського суду власником спірної земельної ділянки є Магдалинівська селищна рада (далі - Відповідач), реєстрацію права власності вчинено 22.06.2022 Перещепинською міською радою, номер запису про право 47158902.

Зазначена вище земельна ділянка була надана орендареві на підставі Договору оренди строком на 49 років для ведення селянського (фермерського) господарства.

02.11.2012 було створено Фермерське господарство "ІРІЙ", Код , реєстраційний номер 1 209 154, після державної реєстрації якого вищезазначена земельна ділянка була передана у користування даному фермерському господарству

Відповідно до п. 7.2. розділу 7 Статуту ФГ "ІРІЙ", до земель Господарства належать: земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 32,7068 га, кадастровий номер :01:001:1038, розташованої на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, наданої Засновнику для створення фермерського господарства на підставі Договору оренди земельної ділянки від 05.07.2012 року. Зареєстровано в реєстрі за № 1520. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223 від 23.10.2019 року.

Станом на час розгляду справи дана земельна ділянка фактично перебуває у користуванні ФГ "ІРІЙ" (Позивач).

13.10.2022 засновник ФГ "ІРІЙ", ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із письмовою Заявою про заміну сторони Договору оренди (орендаря), якою запропонував укласти тристоронню Додаткову угоду про перехід прав та обов`язків орендаря за Договором оренди земельної ділянки № 1520 від 05 липня 2012 року, та підписати тристоронній Акт приймання-передачі земельної ділянки площею 32,7068 га (кадастровий номер :01:001:1038) між Магдалинівською селищною радою (Орендодавець). ОСОБА_1 (Первісним Орендарем) та Фермерським господарством "ІРІЙ" (Новим Орендарем).

Листом від 23.11.2022 року, вих. № 05-13-2565/0/2-22 в укладенні запропонованої Додаткової угоди про перехід прав та обов`язків орендаря Магдалинівською селищною радою було відмовлено.

Зазначене вище і стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про фермерське господарство" відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України.

Закон України "Про фермерське господарство" є спеціальним нормативно-правовим актом.

Статтею 1 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Відповідно до ч, 1 ст. 5 Закону України "Про фермерське господарство", у редакції чинній на час державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ", передбачено, що право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", у редакції чинній на час державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ", закріплено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство").

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство", у редакції чинній на час державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ").

Тобто відповідно до положень Закону України "Про фермерське господарство" обов`язковою умовою державної реєстрації фермерського господарства є набуття засновником фермерського господарства громадянином України (кількома громадянами України) або права власності, або права користування земельною ділянкою.

Землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство (ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство").

Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України (ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство").

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про фермерське господарство", у редакції чинній на час державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ", землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Тобто, на дату державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ", земельні ділянки, які використовувались фермерським господарством на умовах оренди, могли входити до складу земель фермерського господарства.

Водночас, відповідно до ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" (в ред. станом на дату звернення з позовом) землі фермерського господарства можуть складатися із: 1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; 2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Відтак, можливість реалізації громадянином України права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана, зокрема, з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Отже фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку на цих ділянках, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інші види ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні ст. 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Згідно статті 19 Закону України "Про фермерське господарство", у редакції чинній на час державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ", до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про фермерське господарство", у редакції чинній на час державної реєстрації права оренди землі та створення ФГ "ІРІЙ", майнові права, що входять до статутного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у статуті термін.

З наведених норм права вбачається, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію на земельних ділянках, наданих їм в оренду для ведення фермерського господарства. При цьому, фермерське господарство створюється після, набуття громадянином, який виявив бажання створити фермерське господарство, права користування земельною ділянкою. Землі фермерського господарства складаються, у тому числі із земельних ділянок, що використовується ним на умовах оренди. Право користування такими земельними ділянками зазначається в його статуті, який має містити відомості про земельну ділянку.

При цьому, можливість реалізації громадянином права здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Отже, враховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 ГК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19) та постанові від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 (провадження № 12-205гс19).

В силу наведених вище приписів законодавства, після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство з дати державної реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду.

Подібні висновки неодноразово викладались Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 13.03.2018 у справі №348/992/16-ц, від 20.06.2018 у справі №317/2520/15-ц, від 22.08.2018 у справі №606/2032/16-ц, від 31.10.2018 у справі №677/1865/16-ц, від 21.11.2018 у справі №272/1652/ 14-ц, від 12.12.2018 у справі №704/29/17-ц, 16.01.2019 у справі №695/1275/17 та у справі №483/1863/17, від 27.03.2019 у справі №574/381/17-ц, від 03.04.2019 у справі № 628/776/18.

Виходячи з викладеного на момент надання у користування на правах оренди земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства надавалася не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Тобто, на сторону Договору оренди укладеного 05 липня 2012 року - Орендаря - ОСОБА_1 , покладався обов`язок щодо створення та реєстрації фермерського господарства, яке і здійснюватиме фактичне користування даною земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, такий обов`язок виконано, фермерське господарство створено та правомірно користується у своїй виробничій діяльності наданою засновнику земельною ділянкою.

Що стосується вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2012 в редакції позивача. Суд вважає за можливе задовольнити вимогу в частині заміни орендаря з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 5 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

За приписами ст.ст. 125 та 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку передбаченому ЗК України, або за результатами аукціону.

Таким чином, відповідно до положень Земельного кодексу України орендар набуває право користування (оренди) земельною ділянкою державної або комунальної власності лише за таких умов: 1) після припинення права користування земельною ділянкою іншою особою; 2) на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями; 3) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки; 4) з моменту державної реєстрації цього права оренди в установленому законом порядку.

Іншого порядку набуття особою права оренди земельною ділянкою державної або комунальної власності, ніж встановлений ст.ст. 116, 124, 125, 126, 141 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про оренду землі" чинне законодавство не визначає.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 407 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 8-1 Закону України "Про оренду землі" право користування (право на оренду) земельною ділянкою державної або комунальної власності для сільськогосподарських потреб не може бути відчужено її землекористувачем (орендарем) іншим особам, внесено до статутного фонду, передано в заставу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 8-1 Закону України "Про оренду землі".

Позивач просить визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1520 від 05.07.2012 загальною площею 32,7068 га кадастровий номер :01:001:1038.

Cуд вважає за можливе задовольнити цю вимогу в частині заміни сторони орендаря у зазначеному договорі з ОСОБА_1 на Фермерське господарство «Ірій».

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин (далі - ЗК України), право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з п.32 договору оренди, передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Таким чином зміна умов договору оренди здійснюється або за взаємною згодою сторін або вирішується у судовому порядку.

Як зазначалось раніше, 13.10.2022 засновник ФГ "ІРІЙ" (орендар), ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із письмовою Заявою про заміну сторони Договору оренди (орендаря), якою запропонував укласти тристоронню Додаткову угоду про перехід прав та обов`язків орендаря за Договором оренди земельної ділянки № 1520 від 05 липня 2012 року, та підписати тристоронній Акт приймання-передачі земельної ділянки площею 32,7068 га (кадастровий номер :01:001:1038) між Магдалинівською селищною радою (Орендодавець). ОСОБА_1 (Первісним Орендарем) та Фермерським господарством "ІРІЙ" (Новим Орендарем).

Листом від 23.11.2022 року, вих. № 05-13-2565/0/2-22 в укладенні запропонованої Додаткової угоди про перехід прав та обов`язків орендаря Магдалинівською селищною радою було відмовлено.

Згідно зі ст.81 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності, наданої для будівництва житлового будинку, може бути відчужене орендарем за згодою орендодавця у разі, якщо таке будівництво розпочате, на строк та на умовах, визначених первинним договором оренди, або якщо таке відчуження передбачено первинним договором оренди.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що заміна орендаря у договорі оренди може здійснюватись або у порядку правонаступництва, або на підставі відчуження права оренди земельної ділянки наданої для будівництва житлового будинку за згодою орендодавця. До того ж, як зазначалося вище, що право оренди земельної ділянки державної та комунальної форми власності набувається шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону, тобто на конкурентних засадах, що виключає можливість передачі такого права іншій особі без дотримання порядку його продажу, визначеного нормами чинного законодавства.

Відповідно до обставин даної справи, після створення ОСОБА_1 Фермерського господарства "ІРІЙ" на базі земельної ділянки, яка була надана йому на підставі договору оренди з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, створене ним та офіційно зареєстроване фермерське господарство - ФГ "ІРІЙ", на підставі норм законодавства України, які існували на момент створення господарства та чинних станом на сьогодні, стає законним користувачем даної земельної ділянки, однак права та обов`язки орендаря, визначені Договором оренди, станом на сьогодні зареєстровані за засновником ФГ "ІРІЙ" ОСОБА_1 , що фактично нівелює можливість зареєструвати право оренди земельної ділянки за фермерським господарством на підставі того ж таки Договору оренди без укладення Додаткової угоди до даного Договору оренди про перехід прав та обов`язків орендаря.

Визначена діючим законодавством послідовність дій засновника фермерського господарства, які необхідно вчинити для його реєстрації, а саме, отримання земельної ділянки для ведення фермерської діяльності та подальше використання такої земельної ділянки саме фермерським господарством, свідчить про наявність ознак правонаступництва між засновником та фермерським господарством.

Отже, з точки зору діючого законодавства, Відповідач не був позбавлений можливості укласти додаткову угоду до договору про перехід прав та обов`язків, запропоновану засновником ФГ "ІРІЙ".

Враховуючи передбачений Договором оренди Порядок внесення змін до договору, відповідно до якого внесення змін до Договору оренди відбувається лише у письмовій формі за взаємною згодою Сторін, то укладення такої додаткової угоди є необхідною умовою внесення змін до Договору оренди.

Тому відмова Відповідача в укладенні додаткової угоди про перехід прав та обов`язків фактично позбавила можливості здійснити державну реєстрацію права оренди за ФГ "ІРІЙ" в позасудовому порядку, відповідно до норм чинного законодавства України, що є порушенням прав Позивача.

З огляду на викладене суд вважає за можливе задовольнити позов Фермерського господарства "ІРІЙ" до Магдалинівської районної державної адміністрації в частині внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2012, укладеного між Магдалинівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1520, та зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області за реєстровим № 02551 від 08 серпня 2012 року, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2019 року Новомосковською районною державною адміністрацією, номер запису про право: 33799797, шляхом заміни орендаря з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на Фермерське господарство "ІРІЙ" ().

Що стосується внесення інших змін до зазначеного договору, про які просить Позивач, то вони не підлягають задоволенню оскільки позовна заява містить обґрунтування необхідності саме заміни сторони у договорі. Необхідність зміна обсягу прав та обов`язків сторін у договорі оренди, як і відповідальності за порушення зобов`язань не лише не обґрунтовувалась у позовній заяві, а і не надано доказів звернення до Відповідача із пропозицією такої зміни умов договору.

Щодо вимоги про визнання за Фермерським господарством "ІРІЙ" права оренди земельної ділянки, комунальної форми власності, сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства площею 32,7068 га.

Відповідно до ч.1. ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивачем не надано доказів заперечення або чинення перешкод з боку відповідача щодо права користування ним спірною земельною ділянкою. Більш того, як листування так і позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву свідчить про визнання відповідачем права користування спірною земельною ділянкою за позивачем.

За змістом ГПК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. Тобто судовому захисту підлягає вже порушене право.

Наведені позивачем обставини не свідчать про невизнання відповідачем права користування ФГ "Ірій" спірною земельною ділянкою в порядку, визначеному Законом України "Про фермерське господарство".

Отже матеріалами справи не підтверджено порушення прав позивача в цій частині позовних вимог, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення його, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2012, укладеного між Магдалинівською районною державною адміністрацією () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1520, та зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області за реєстровим № 02551 від 08 серпня 2012 року, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2019 року Новомосковською районною державною адміністрацією, номер запису про право: 33799797, шляхом заміни орендаря з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на Фермерське господарство "ІРІЙ" ().

В решті позову відмовити.

Стягнути з Магдалинівської селищної ради (51100, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 32; ) на користь Фермерського господарства "Ірій" (51254, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Українська, буд. 35 А; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 17.07.2023.

Суддя В.Г. Бєлік