ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023м. ДніпроСправа № 904/1400/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Попової Я.В.

та представників:

від позивача: Текут`єв Є.Ю. адвокат;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш", смт Широке Широківського району Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт", м. Дніпро

про стягнення 1 630 194,18 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" заборгованості в сумі 1 630 194,18 грн, з яких 861716,26 грн основний борг, 184800,93 грн пеня, 71531,00 грн - 3% річних, 512145,99 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати, що складаються з витраті зі сплати судового збору в сумі 24452,91 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 36484,00 грн та витрат на виготовлення копій письмових доказів для подання до суду в сумі 2709,00 грн, позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо належного виконання грошового зобов`язання з оплати за виконані роботи з ремонту електрообладнання за договором № 1Р/20 від 22.01.2020.

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 18.05.2023, відповідач визнає суму основного боргу в розмірі 861716,26 грн, утім вважає, що в частині стягнення пені в сумі 184800,93 грн, 3% річних у сумі 71531,00 грн та інфляційних втрат у сумі 512145,99 грн позов задоволенню не підлягає.

Заперечення проти позову про стягнення пені обґрунтовані тим, що нарахування пені позивачем припадає більшою мірою на 2020 - 2021 роки, а відтак не підлягає задоволенню з огляду на сплив строку позовної давності.

Щодо вимог про стягнення пені, що не охоплюється позовною давністю, то за підрахунком відповідача її розмір становить лише 15% від заявленої суми.

Посилаючись на положення статті 551 Цивільного кодексу України, якою передбачена можливість зменшення неустойки за рішенням суду, відповідач повідомляє про свій збитковий фінансовий результат за 1-й квартал 2022 року, наявну заборгованість із виплати заробітної плати та про істотні для нього наслідки військових дій. Наведені обставини відповідач вважає такими, що мають істотне значення при вирішенні питання щодо зменшення штрафних санкцій, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені.

Заперечуючи проти вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, відповідач зазначає, що в умовах збройної агресії російської федерації підприємство ПрАТ "Металургтрансремонт" постраждало від прямого ракетного влучення, а також було позбавлене запланованих грошових надходжень від основних його контрагентів, які безпосередньо були знищені та/або окуповані військами російської федерації.

Крім того, за твердженням відповідача, розташування ПрАТ "Металургтрансремонт" сприймається збройними силами російської федерації як пріоритетна ціль, що не дозволяє підприємству тримати людей на робочих місцях і впливає на його господарську діяльність.

Окремо відповідач зауважує на тому, що ПрАТ "Металургтрансремонт" отримало сертифікат ТПП України про форс-мажорні обставини, який хоча й описує період листопад - грудень 2022 року, але, на думку відповідача, є доказовим відносно всього періоду діяльності підприємства, починаючи з 24.02.2022 та є релевантним до правовідносин із ТОВ "Електроспецмаш" з огляду на їх тотожність по суті, адже стосується спроможності виконання ремонтних робіт.

25.05.2023 від відповідача засобом електронного зв`язку надійшла заява, в якій відповідач просить: долучити до матеріалів справи заяву ПрАТ "Металургтрансремонт" від 23.05.2023 про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог у розмірі 118811,20 грн, адресовану ТОВ "Електроспецмаш", у рахунок виконання зобов`язання за договором в частині оплати за виконані роботи з ремонту електрообладнання за договором № 1Р/20 від 22.01.2020; врахувати вказану заяву та частково припинити зобов`язання ПрАТ "Металургтрансремонт" перед ТОВ "Електроспецмаш" з оплати за виконані роботи з ремонту електрообладнання за договором №1Р/20 від 22.01.2020 шляхом зменшення на 118811,20 грн визнаного відповідачем основного боргу в сумі 861716,26 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що ТОВ "Електроспецмаш" має заборгованість перед ПрАТ "Металургтрансремонт" за договором підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021 та підписаними до нього актами виконаних робіт, зокрема за актом № 413 від 28.07.2021 у сумі 16800,00 грн, за актом № 348 від 23.06.2021 у сумі 25200,00 грн, за актом № 553 від 16.08.2021 у сумі 16800,00 грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021 розрахунки за цим договором здійснюються шляхом 100% оплати після підписання замовником акта виконаних робіт протягом трьох банківських днів.

Відтак, сума основного боргу ТОВ "Електроспецмаш" перед ПрАТ "Металургтрансремонт" з урахуванням пені (п. 4.3 договору підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021), відсотків річних та інфляційних нарахувань становить 118811,20 грн, у тому числі за актом № 413 від 28.07.2021 33794,73 грн, за актом № 348 від 23.06.2021 51540,56 грн, за актом № 553 від 16.08.2021 33475,91 грн.

29.05.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якій не погоджується із запереченнями відповідача проти позову.

Позивач наголошує на тому, що позовна давність за вимогами про стягнення штрафних санкцій не є пропущеною, оскільки Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" фактично надана можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

З матеріалів справи вбачається, що стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені здійснюється за порушення умов договору за періодами часу, що виникли вже після внесення змін до чинного законодавства, тому заява відповідача про пропуск позовної давності задоволенню не підлягає.

Щодо заяви відповідача з проханням про відмову в стягненні пені, позивач зазначає, що виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку контрагентів боржника, наявності коштів на рахунках тощо.

Відповідач фактично обґрунтовує свою заяву про відмову у стягненні неустойки скрутним матеріальним становищем та воєнним станом в Україні. Однак, позивач вважає, що ця обставина не є винятковим випадком та підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором, а доказів того, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення в повному обсязі виконати конкретні зобов`язання за договором, відповідач не надав. При цьому позивач звертає увагу, що строк виконання зобов`язань з оплати виконаного ремонту за всіма специфікаціями договору виник у відповідача ще до введення воєнного стану.

Тому, на думку позивача, підстави для відмови у стягненні пені відсутні.

Також 12.06.2023 позивач подав заперечення на заяву ПрАТ "Металургтрансремонт" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.05.2023 на суму 118811,20 грн.

Позивач вважає, що вказана заява не може бути прийнята для зарахування зустрічних грошових вимог на суму 118811,20 грн, оскільки: підписана адвокатом Поухом Д.А., який не є уповноваженою особою; сума до зарахування визначена відповідачем невірно внаслідок розрахунку пені з порушенням правил, передбачених частиною другою статті 343 Господарського кодексу України; заявником у тексті заяви не індивідуалізовано та не вказано зустрічне зобов`язання, в якому ПрАТ "Металургтрансремонт" є боржником і за яким здійснюється таке зарахування.

20.06.2023 відповідач подав заяву від 19.06.2023, в якій висловив незгоду із запереченнями позивача проти заяви ПрАТ "Металургтрансремонт" про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Зокрема, відповідач наголошує на тому, що вимоги ПрАТ "Металургтрансремонт" до ТОВ "Електроспецмаш" є однорідними (грошовими), строк виконання зобов`язання за якими настав, а відтак є такими, що підлягають зустрічному зарахуванню в порядку статті 601 Цивільного кодексу України.

Твердження позивача щодо підписання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.05.2023 неуповноваженою особою відповідач вважає хибними з огляду на те, що адвокат Поух Д.А. має повноваження на вчинення таких дій, що передбачено копією долученого договору про надання правової допомоги (п. 2.2). Крім того, керівник ПрАТ "Металургтрансремонт" поданням заяви від 19.06.2023 схвалює такий правочин адвоката Поуха Д.А., що відповідає передбаченому статтею 241 Цивільного кодексу України порядку схвалення юридичною особою правочинів, вчинених її представником із перевищенням повноважень.

Стосовно заперечень позивача щодо пені, сума якої розрахована відповідно до пункту 4.3 договору підряду № 41/03/06-1, відповідач зауважує, що позивач узгодив редакцію договору, яка передбачає сплату замовником на користь підрядника пені в розмірі 0,1% від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочення. Тому, незгода позивача із правочином щодо зарахування однорідних вимог в цій частині може бути оспорена в судовому порядку.

Твердження позивача про відсутність індивідуалізації зобов`язання, за яким ПрАТ "Металургтрансремонт" є боржником і за яким здійснюється зарахування, на думку відповідача спростовується текстом самої заяви від 23.05.2023, яка містить точні грошові суми кредиторської та дебіторської заборгованості.

У доповненнях до відзиву на позовну заяву, поданих до суду засобом електронного зв`язку 29.06.2023, відповідач наполягає на тому, що позов в частині стягнення пені в сумі 184800,93 грн, 3% річних у сумі 71531,00 грн, інфляційних втрат у сумі 512145,99 грн задоволенню не підлягає.

Відповідач наголошує на тому, що 23.05.2023 ПрАТ "Металургтрансремонт", керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України зарахувало однорідні грошові вимоги до ТОВ "Електроспецмаш" у розмірі 118811,20 грн у рахунок виконання зобов`язання за договором в частині оплати за виконані роботи з ремонту електрообладнання у розмірі 861716,26 грн. Тому, відповідач визнає позов лише в частині основного боргу, однак у зв`язку із зарахуванням у розмірі 742905,06 грн, що відповідає різниці від суми основного боргу за позовом 861716,26 грн та суми заліку зустрічних однорідних вимог у розмірі 118811,20 грн.

Ухвалою суду від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.04.2023, за результатом якого підготовчі засідання відкладалися на 18.05.2023, 30.05.2023, 13.06.2023 у межах підготовчого провадження, продовженого ухвалою суду від 20.04.2023 до 21.06.2023 включно.

Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 22.06.2023, з наступним оголошенням перерви до 04.07.2023.

03.07.2023 від відповідача засобом електронного зв`язку до суду надійшла заява, в якій останній просить: здійснити розгляд справи без участі його представника за наявними в ній матеріалами з урахуванням усіх поданих процесуальних документів; застосувати позовну давність в частині стягнення 184800,93 грн пені; відмовити в задоволенні вимог про стягнення 118811,20 грн основного боргу, 184800,93 грн пені, 71531,00 грн відсотків річних, 512145,90 грн інфляційних втрат.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За наслідком судового засідання 04.07.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш" (далі підрядник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Металургтрансремонт" (далі замовник, відповідач) 22.01.2020 укладено договір на виконання робіт по ремонту електрообладнання №1Р/20 (далі договір), умови якого змінювалися сторонами шляхом підписання додаткових угод.

Відповідно до пункту 1.1 договору підрядник в порядку та на умовах, визначених цим договором, бере на себе зобов`язання власними силами, з використанням власних матеріалів та власних коштів, на власний ризик виконати роботи з капітального (об`єм КР-2) та поточного (об`єм КР-1) ремонту електричних машин (далі роботи) відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та "Правил ремонту електричних машин тепловозів ЦТ-0064", затверджених наказом "Укрзалізниці" № 53-Ц від 27.02.2009, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи й оплатити їх вартість.

Пунктом 1.5 договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.03.2021) передбачено, що підрядник зобов`язаний виконувати всі вказівки замовника стосовно виконання робіт, передбачених специфікаціями, що є невід`ємною частиною договору. Специфікації оформлюються та надаються після розбирання та проведення дефектації електрообладнання на території підрядника.

Згідно з пунктом 1.6 договору (в редакції додаткової угоди № 6 від 23.09.2021) підрядник в порядку та на умовах, визначених цим договором, бере на себе зобов`язання власними силами, з використанням власних матеріалів та власних коштів, на власний ризик виконати додаткові роботи по заміні валу тягового електричного двигуна НБ-511М, № 2606 (ПрАТ "Північний ГЗК") відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації. Вартість додаткових ремонтних робіт відображається у відповідній специфікації до додаткової угоди до договору.

Сума договору орієнтовно становить 4200000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 700000,00 грн (п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди № 5 від 31.03.2021).

За умовами пункту 2.3 договору ціна ремонту за одиницю електричної машини є твердою договірною; вартість робіт може бути змінена за згодою сторін і оформлена додатковою угодою.

Визначена в пункті 2.3 договору вартість робіт з ремонту електричних машин змінювалася сторонами додатковими угодами до договору № 4 від 09.02.2021 та № 5 від 31.03.2021.

Відповідно до пункту 2.3 (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.03.2021) вартість робіт з ремонту електричних машин за одиницю становить (без ПДВ):

- генератор ГП-300БОГП-321У2 780КВТ 750ОБ/ХВ, 645В (вид ремонту КР-1) 68400,00 грн;

- тяговий електродвигун ЕД-118 (107) 305КВТ 585/2290ОБ/ХВ (вид ремонту КР-1) 57000,00 грн;

- двомашинний агрегат МВТ 25/9-МВГ 25/11 5,6/5,75КВТ 2000ОБ/ХВ, 75В (вид ремонту КР-2) 33999,50 грн;

- допоміжний генератор КГ-12,5 12,5КВТ 650ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 22221,78 (без заміни колектору);

- електродвигун А-706 12/22,5КВТ 850/1000ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 44952,73 грн;

- електродвигун П-72 12,5КВТ 1500ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 18274,35 грн;

- електродвигун П-41 4,2КВТ 2200ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 9062,95 грн;

- електродвигун П-22М (П-21М) 0,9КВТ (0,5 КВТ) 1350ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 6007,75 грн;

- генератор ЕСС5 67,5КВТ (вид ремонту КР-1) 32000,00 грн;

- тяговий електродвигун ЕД-118 (107) 305КВТ 585/2290ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 140092,62 грн;

- допоміжний генератор КГ-12,5 12,5КВТ 650ОБ/ХВ (вид ремонту КР-2) 65932,83 (із заміною колектора);

- тяговий електродвигун НБ-511 (НБ-511М) (вид ремонту КР-2) 272406,05 грн (відновлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун НБ-511 (НБ-511М) (вид ремонту КР-2) 298248,93 грн (виготовлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун НБ-511 (НБ-511М) (вид ремонту КР-1) 99903,11 грн;

- тяговий електродвигун СТК-520 (вид ремонту КР-2) 263709,43 грн (відновлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун СТК-520 (вид ремонту КР-2) 287061,43 грн (виготовлення секцій якоря);

о- тяговий електродвигун СТК-520 (вид ремонту КР-1) 99790,52 грн;

- тяговий електродвигун YZ-95А (вид ремонту КР-2) 263709,43 грн (відновлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун YZ-95А (вид ремонту КР-2) 287061,43 грн (виготовлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун YZ-95А (вид ремонту КР-1) 99790,52 грн;

- тяговий електродвигун ДТ-9Н (вид ремонту КР-2) 221002,91 грн (відновлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун ДТ-9Н (вид ремонту КР-2) 281344,48 грн (виготовлення секцій якоря);

- тяговий електродвигун ДТ-9Н (вид ремонту КР-1) 95528,96 грн.

Пунктом 2.7 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 09.02.2021) передбачено, що оплата за договором здійснюється наступним чином: 40% - попередня оплата, 60% - протягом 20-ти календарних днів від дати підписання акта приймання-здачі виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок підрядника за умови реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оплата по специфікації № 9 від 09.02.2021 здійснюється наступним чином: 60% - попередня оплата, 40% - протягом 20-ти календарних днів від дати підписання акта приймання-здачі виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок підрядника за умови реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатковою угодою № 5 від 31.03.2021 сторони змінили пункт 2.7 договору та узгодили, що оплата за договором здійснюється наступним чином: 30% - попередня оплата, 70% - протягом 20-ти календарних днів від дати підписання акта приймання-здачі виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок підрядника за умови реєстрації відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 2.10 договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.03.2021) транспортування електричних машин в ремонт здійснюється за рахунок і транспортом замовника, транспортування електричних машин з ремонту здійснюється за рахунок і транспортом підрядника.

За умовами пункту 4.1 договору строк (термін) виконання робіт по ремонту електрообладнання погоджується сторонами при здачі його в ремонт і залежить від наявного технічного стану електрообладнання, необхідності виготовлення спеціальної оснастки, придбання чи виготовлення комплектуючих деталей, виходячи із середнього строку 30 календарних днів. Строк виконання робіт по ремонту кожної партії електрообладнання відображається у відповідній специфікації.

Здача-приймання робіт після їх завершення здійснюється відповідно до діючих правил, умов договору та оформлюється актом прийому-передачі виконаних ремонтних робіт, підписаним уповноваженими представниками сторін і скріпленим печатками сторін (п. 5.1 договору).

Пунктом 7.6 договору визначено, що за порушення порядку оплати згідно з п. 2.7 розділу 2 договору замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до пункту 10.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 06.11.2020) цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині невиконаних договірних зобов`язань і не задоволених законних вимог до повного їх виконання і задоволення.

До договору сторонами були підписані специфікації: № 1 від 07.02.2020 на суму 82080,00 грн, № 2 від 13.04.2020 на суму 82080,00 грн, № 3 від 17.04.2020 на суму 48009,70 грн, № 4 від 21.04.2020 на суму 36000,05 грн, № 5 від 18.09.2020 на суму 82080,00 грн, № 6 від 24.092020 на суму 82080,00 грн, № 7 від 22.12.2020 на суму 37541,68 грн, № 8 від 20.01.2021 на суму 82080,00 грн, № 9 від 09.02.2021 на суму 79119,40 грн, № 10 від 02.04.2021 на суму 632902,63 грн, № 11 від 26.04.2021 на суму 82080,00 грн, № 12 від 26.04.2021 на суму 643338,58 грн, № 13 від 25.05.2021 на суму 980661,78 грн, № 14 від 23.09.2021 на суму 48000,00 грн, № 15 від 30.09.2021 на суму 96498,60 грн, в яких визначено найменування робіт, вид ремонту, їхню кількість та ціну, строк виконання робіт, порядок розрахунків та інші умови (Додаток № 1 до договору).

Відповідно до договору та специфікацій до нього позивач виконав, а відповідач прийняв роботи з капітального та поточного ремонту електричних машин на загальну суму 3067886,29 грн, що підтверджується підписаними сторонами без будь-яких зауважень актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3:

- за специфікацією № 1 від 07.02.2020 на суму 82080,00 грн акт форми КБ-2в № 006-20 від 28.02.2020 за лютий 2020 року на суму 82080,00 грн (а.с. 49 - 53 т. 1);

- за специфікацією № 2 від 13.04.2020 на суму 82080,00 грн акт форми КБ-2в № 011-20 від 06.05.2020 за травень 2020 року на суму 82080,00 грн (а.с. 56 - 59 т. 1);

- за специфікацією № 3 від 17.04.2020 на суму 48009,70 грн акт форми КБ-2в № 012-20 від 22.05.2020 за травень 2020 року на суму 40799,40 грн, акт форми КБ-2в № 014-20 від 22.05.2020 за травень 2020 року на суму 7209,30 грн (а.с. 62 - 70 т. 1);

- за специфікацією № 4 від 21.04.2020 на суму 36000,05 грн акт форми КБ-2в № 013-20 від 22.05.2020 за травень 2020 року на суму 36000,05 грн (а.с. 71 - 74 т. 1);

- за специфікацією № 5 від 18.09.2020 на суму 82080,00 грн акт форми КБ-2в № 031-20 від 12.10.2020 за жовтень 2020 року на суму 82080,00 грн (а.с. 76 - 80 т. 1);

- за специфікацією № 6 від 24.09.2020 на суму 82080,00 грн акт форми КБ-2в № 032-20 від 28.10.2020 за жовтень 2020 року на суму 82080,00 грн (а.с. 83 - 87 т. 1);

- за специфікацією № 7 від 22.12.2020 на суму 37541,68 грн акт форми КБ-2в № 008-21 від 25.03.2021 за березень 2021 року на суму 10875,54 грн (роботи по ремонту допоміжного генератора КГ-12,5 12,5КВТ 650ОБ/ХВ на суму 26666,14 грн були сторонами скасовані) (а.с. 90, 96 - 99 т. 1);

- за специфікацією № 8 від 20.01.2021 на суму 82080,00 грн акт форми КБ-2в № 007-21 від 25.03.2021 за березень 2021 року на суму 82080,00 грн (а.с. 101 - 104 т. 1);

- за специфікацією № 9 від 09.02.2021 на суму 79119,40 грн акт форми КБ-2в № 025-21 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 79119,40 грн (а.с. 83 - 87 т. 1);

- за специфікацією № 10 від 02.04.2021 на суму 632902,63 грн акт форми КБ-2в № 012-21 від 25.06.2021 за червень 2021 року на суму 316451,32 грн, акт форми КБ-2в № 011-21 від 25.06.2021 за червень 2021 року на суму 316451,32 грн (а.с. 113 - 123 т. 1);

- за специфікацією № 11 від 26.04.2021 на суму 82080,00 грн акт форми КБ-2в № 013-21 від 30.06.2021 за червень 2021 року на суму 82080,00 грн (а.с. 126 - 130 т. 1);

- за специфікацією № 12 від 26.04.2021 на суму 643338,58 грн акт форми КБ-2в № 014-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року на суму 316451,32 грн, акт форми КБ-2в № 020-21 від 16.11.2021 за листопад 2021 року на суму 326887,26 грн (а.с. 133 - 138, 141 - 143 т. 1);

- за специфікацією № 13 від 25.05.2021 на суму 980661,78 грн акт форми КБ-2в № 016-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року на суму 326887,26 грн, акт форми КБ-2в № 015-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року на суму 326887,26 грн, акт форми КБ-2в № 017-21 від 16.09.2021 за вересень 2021 року на суму 326887,26 грн (а.с. 146 - 156, 158 - 162 т. 1);

- за специфікацією № 14 від 23.09.2021 на суму 48000,00 грн акт форми КБ-2в № 021-21 від 16.11.2021 за листопад 2021 року на суму 48000,00 грн (а.с. 164 - 167 т. 1);

- за специфікацією № 15 від 30.09.2021 на суму 96498,60 грн акт форми КБ-2в № 022-21 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 82080,00 грн, акт форми КБ-2в № 023-12 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 7209,30 грн, акт форми КБ-2в № 024-12 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 7209,30 грн (а.с. 169 - 181 т. 1).

Відповідач у період з 16.02.2021 по 30.01.2023 здійснив часткову оплату виконаних позивачем робіт за договором у загальній сумі 2186170,03 грн, що підтверджується копіями наявних у матеріалах справи платіжних доручень та інструкцій (а.с. 185 - 221 т. 1).

За таких обставин неоплаченими залишилися прийняті відповідачем роботи за договором на суму 881716,26 грн (3067886,29 - 2186170,03 = 881716,26), що складається із:

49248,00 грн залишку заборгованості за актом форми КБ-2в № 032-20 від 28.10.2020 за жовтень 2020 року (специфікація № 6 від 24.09.2020);

31647,76 грн залишку заборгованості за актом форми КБ-2в № 025-21 від 17.12.2021 за грудень 2020 року на суму 79119,40 грн (специфікація № 9 від 09.02.2021);

281643,94 грн залишку заборгованості за актом форми КБ-2в № 020-21 від 16.11.2021 за листопад 2021 року (специфікація № 12 від 26.04.2021);

85000,00 грн залишку заборгованості за актами форми КБ-2в № 015-21 та № 016-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року (специфікація № 13 від 25.05.2021);

276887,26 грн залишку заборгованості за актом форми КБ-2в № 017-21 від 16.09.2021 за вересень 2021 року (специфікація № 13 від 25.05.2021);

48000,00 грн заборгованості за актом форми КБ-2в № 021-21 від 16.11.2021 за листопад 2021 року на суму 48000,00 грн (специфікація № 14 від 23.09.2021);

89289,30 грн залишку заборгованості за актами форми КБ-2в від 127.12.2021 № 022-21 від за грудень 2021 року на суму 82080,00 грн, № КБ-2в № 023-12 за грудень 2021 року на суму 7209,30 грн, № КБ-2в № 024-12 за грудень 2021 року (специфікація № 15 від 30.09.2021).

Тож, несвоєчасна й неповна сплата відповідачем грошових коштів за виконані позивачем роботи за договором і стали причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини щодо виконання сторонами своїх зобов`язань за договором в частині виконання робіт та їх оплати.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Факт прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт за договором на загальну суму 3067886,29 грн підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин у відповідача виникло зобов`язання з оплати цих робіт, яке виконане ним лише частково в сумі 2186170,03 грн.

Згідно з частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З огляду на умови пункту 2.7 договору (зі змінами) та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строків відповідач повинен був здійснити остаточні розрахунки за виконані позивачем підрядні роботи в такі строки: за актом форми КБ-2в № 006-20 від 28.02.2020 за лютий 2020 року на суму 82080,00 грн не пізніше 19.03.2020; за актом форми КБ-2в № 011-20 від 06.05.2020 за травень 2020 року на суму 82080,00 грн не пізніше 26.05.2020; за актами форми КБ-2в № 012-20 від 22.05.2020 за травень 2020 року на суму 40799,40 грн та № 014-20 від 22.05.2020 за травень 2020 року на суму 7209,30 грн - не пізніше 11.06.2020; за актом форми КБ-2в № 013-20 від 22.05.2020 за травень 2020 року на суму 36000,05 грн не пізніше 11.06.2020; за актом форми КБ-2в № 031-20 від 12.10.2020 за жовтень 2020 року на суму 82080,00 грн не пізніше 02.11.2020; за актом форми КБ-2в № 032-20 від 28.10.2020 за жовтень 2020 року на суму 82080,00 грн не пізніше 17.11.2020; за актом форми КБ-2в № 008-21 від 25.03.2021 за березень 2021 року на суму 10875,54 грн не пізніше 14.04.2021; за актом форми КБ-2в №007-21 від 25.03.2021 за березень 2021 року на суму 82080,00 грн не пізніше 14.04.2021; за актами форми КБ-2в № 025-21 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 79119,40 грн не пізніше 06.01.2022; за актами форми КБ-2в № 012-21 від 25.06.2021 за червень 2021 року на суму 316451,32 грн та № 011-21 від 25.06.2021 за червень 2021 року на суму 316451,32 грн не пізніше 15.07.2021; за актом форми КБ-2в № 013-21 від 30.06.2021 за червень 2021 року на суму 82080,00 грн не пізніше 20.07.2021; за актом форми КБ-2в № 014-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року на суму 316451,32 грн не пізніше 06.09.2021, за актом форми КБ-2в № 020-21 від 16.11.2021 за листопад 2021 року на суму 326887,26 грн не пізніше 06.12.2021; за актами форми КБ-2в № 016-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року на суму 326887,26 грн та № 015-21 від 16.08.2021 за серпень 2021 року на суму 326887,26 грн не пізніше 06.09.2021, за актом форми КБ-2в № 017-21 від 16.09.2021 за вересень 2021 року на суму 326887,26 грн - не пізніше 06.10.2021; за актом форми КБ-2в № 021-21 від 16.11.2021 за листопад 2021 року на суму 48000,00 грн не пізніше 06.12.2021; за актами форми КБ-2в № 022-21 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 82080,00 грн, № 023-12 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 7209,30 грн та № 024-12 від 17.12.2021 за грудень 2021 року на суму 7209,30 грн не пізніше 06.01.2022.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач повної оплати виконаних позивачем робіт не здійснив, чим порушив вимоги закону та умови укладеного сторонами договору.

Факт заборгованості відповідача за виконані позивачем роботи у сумі 881716,26 грн відповідачем не заперечується, що вбачається зі змісту його відзиву на позовну заяву.

Проте, відповідач визнає позовні вимоги в частині основного боргу в сумі 742905,06 грн, що відповідає різниці між сумою основного боргу за позовом 861716,26 грн та сумую заліку зустрічних однорідних вимог - 118811,20 грн, проведеного ним в односторонньому порядку на підставі заяви від 23.05.2023.

Надаючи оцінку заяві відповідача від 23.05.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 118811,20 грн, на предмет можливого часткового припинення зобов`язань за договором в частині оплати за виконані роботи з ремонту електрообладнання на суму 861716,26 грн, суд бере до уваги таке.

За своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, є одностороннім правочином, який оформляється заявою однієї із сторін згідно з вимогами статті 601 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтями 202, 203 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 Господарського кодексу України, статтею 601 Цивільного кодексу України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

У постановах від 28.02.2018 у справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 у справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 у справі № 914/3013/16, від 19.07.2018 у справі № 910/14503/16, від 26.09.2018 у справі № 910/20105/17, від 04.04.2019 у справі № 918/329/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

У постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 920/18256/17 та від 02.04.2019 у справі № 918/539/18 зазначено, що наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони.

Натомість у постановах від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 24.06.2019 у справі № 910/12026/18, від 23.07.2019 у справі № 904/1299/18, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 26.05.2020 у справі №910/7807/19, від 11.06.2020 у справі № 910/7804/19, від 14.07.2020 у справі № 910/10471/19, від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19, від 25.08.2020 у справі № б-23/75-02, від 23.09.2020 у справі №904/2215/19, від 12.11.2020 у справі № 904/3173/19, від 25.11.2020 у справі № 904/1806/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 уточнив наведені висновки наступним чином.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором (п. 47).

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним (п. 48).

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог (п. 49).

Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника (п. 50).

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення (п. 51).

Аналіз наведених правових позицій Верховного Суду з урахуванням висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19, дає підстави стверджувати, що для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог необхідним є встановлення наявності таких умов як: зустрічність вимог; однорідність цих вимог, строк виконання яких настав; прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Подана заява від 23.05.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 118811,20 грн підписана представником ПрАТ "Металургтрансремонт" адвокатом Поухом Д.А.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України, яка визначає вимоги до письмової форми правочину, встановлено що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною третьою статті 237 Цивільного кодексу України встановлено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За змістом статті 244 Цивільного кодексу України підтвердженням повноважень представника у правовідносинах представництва, яке ґрунтується на договорі або акті органу юридичної особи, є довіреність письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ст. 245 Цивільного кодексу України).

За приписом статті 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

На підтвердження повноважень адвоката Поуха Д.А. на підписання заяви від 23.05.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 118811,20 грн відповідачем надано договір №06/07 про надання правової допомоги від 06.07.2022, укладений між ПрАТ "Металургтрансремонт" як клієнтом та Адвокатським бюро "Андрія Вікторовича Кропова", а також договір про залучення адвоката до співробітництва (про надання правової допомоги) від 15.04.2023, укладений між Адвокатським бюро "Андрія Вікторовича Кропова" та адвокатом Поухом Д.А.

Пунктами 2.1, 2.2 договору № 06/07 про надання правової допомоги від 06.07.2022 визначено, що Бюро (Адвокатське бюро "Андрія Вікторовича Кропова") на підставі звернень клієнта (ПрАТ "Металургтрансремонт") приймає на себе зобов`язання по захисту інтересів ПрАТ "Металургтрансремонт" в аспекті правової допомоги у здійсненні претензійно-правової роботи та в ході визначених клієнтом судових проваджень у судах всіх спеціалізацій та інстанцій, учасником яких він (клієнт) є, а також у будь-яких правовідносинах з контрагентами клієнта незалежно від форми власності та в органах державної влади з правами, зокрема, на здійснення правочинів зарахування зустрічних однорідних вимог, підпису документів та засвідчення копій документів клієнта.

Разом з тим, довіреності на підтвердження повноважень адвоката Поуха Д.А на підписання від імені ПрАТ "Металургтрансремонт" заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, що передбачені договором № 06/07 про надання правової допомоги від 06.07.2022, відповідачем суду не надано.

З огляду на наведене не може бути прийнята судом до уваги заява керівника ПрАТ "Металургтрансремонт" про схвалення в порядку статті 241 Цивільного кодексу України підписаної адвокатом Поухом Д.А. заяви від 23.05.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 118811,20 грн, оскільки вказаний правочин вчинений представником не з перевищенням повноважень, а за їх відсутності.

Щодо змісту вимог ПрАТ "Металургтрансремонт" до ТОВ "Електроспецмаш", які підлягають зарахуванню на підставі заяви від 23.05.2023, слід зазначити наступне.

Так, одностороннє зарахування відповідачем зустрічних однорідних вимог грунтується на заборгованості позивача за договором підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021.

Відповідно до пункту 3.2 договору підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021 розрахунки за цим договором здійснюються шляхом 100% оплати після підписання замовником акта виконаних робіт протягом трьох банківських днів.

Виходячи з умов пункту 3.2 указаного договору та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строків, прострочення у виконанні грошових зобов`язань зі сторони ТОВ "Електроспецмаш" мало місце: за актом виконаних робіт № 348 від 23.06.2021 на суму 25200,00 грн з 29.06.2021, за актом виконаних робіт № 413 від 28.07.2021 на суму 16800,00 грн з 03.08.2021, за актом виконаних робіт № 553 від 16.08.2021 на суму 16800,00 грн з 20.08.2021.

Відповідач у заяві про зарахування від 23.05.2023 визначає свої зустрічні вимоги до позивача за договором підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021 з урахуванням нарахованої ним пені, інфляційних втрат і 3% річних, але при цьому до заяви ним додані тільки розрахунки пені та інфляційних втрат.

Крім того, зі змісту наданих розрахунків убачається, що відповідачем помилково визначено початкову дату періоду нарахування пені із заборгованості: за актом виконаних робіт № 413 від 28.07.2021 на суму 16800,00 грн з 01.08.2021 замість правильної дати - 03.08.2021.

Також відповідачем здійснено нарахування пені за кількість днів, що не відповідає визначеним ним періодам розрахунків, а саме: із заборгованості за актом виконаних робіт №348 від 23.06.2021 на суму 25200,00 грн нараховано пеню в сумі 8801,36 грн за 696 днів з 27.07.2021 по 23.05.2023, у той час як фактична кількість днів у вказаному періоді становить 666); із заборгованості за актом виконаних робіт № 553 від 16.08.2021 на суму 16800,00 грн нараховано пеню в сумі 10785,60 грн за 642 дні з 20.09.2021 по 23.05.2023, у той час як фактична кількість днів у вказаному періоді становить 611.

Слід також зазначити, що розрахунок пені здійснено виходячи із ставки 0,1% від суми простроченого зобов`язання, яка передбачена пунктом 4.2 договору підряду № 41/03/06-1 від 03.06.2021.

Однак, визначення в договорі розміру пені, що не відповідає імперативним приписам частини другої статті 343 Господарського кодексу України та статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо його обмеження подвійною обліковою ставкою Національного банку України, є таким, що виходить за межі свободи договору, задекларованої у статті 627 Цивільного кодексу України.

Наведені обставини невідповідності заяви від 23.05.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 118811,20 грн вимогам закону щодо письмової форми правочину та прозорості (безспірності) вимог, які підлягають зарахуванню, виключають наявність правових підстав для прийняття судом зазначеної заяви для часткового припинення грошових зобов`язань ПрАТ "Металургтрансремонт" перед ТОВ "Електроспецмаш" зі сплати основного боргу за договором № 1Р/20 від 22.01.2020.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 881716,28 грн є законними й обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України). При цьому за приписом пункту 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 184800,93 грн розрахована за загальний період з 20.03.2020 по 06.07.2022 із сум заборгованості за виконані роботи в межах окремих специфікацій до договору, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіркою розрахунку пені судом виявлено помилки у визначенні періодів її нарахування, які полягають у неправильному визначенні баз і початкових дат нарахування, включенні до розрахунків днів фактичних оплат, що не відповідає як загальним засадам цивільного законодавства (справедливість, добросовісність, розумність), так і положенням закону, що визначають правову природу неустойки як санкції (міри відповідальності) за невиконання/неналежне виконання зобов`язання.

За результатом здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, пеня за загальний період з 20.03.2020 по 07.06.2022 фактично становить 183363,72 грн, з яких:

2789,82 грн - із заборгованості в сумі 82080,00 грн за специфікацією № 1 від 07.02.2020 за період з 20.03.2020 по 27.05.2020;

251,17 грн - із заборгованості в сумі 82080,00 грн за специфікацією № 2 від 13.04.2020 за період з 27.05.2020 по 02.06.2020;

2778,12 грн - із заборгованості за специфікацією № 5 від 18.09.2020, у тому числі: 1697,46 грн із заборгованості у сумі 49248,00 грн за період з 03.11.2020 по 15.02.2021; 1080,66 грн із заборгованості 39248,00 грн за період з 16.02.2021 по 02.05.2021.

3135,08 грн - із заборгованості в сумі 49248,00 грн за специфікацією № 6 від 24.09.2020 за період з 18.11.2020 по 18.05.2021;

341,01 грн - із заборгованості в сумі 32080,00 грн за специфікацією № 8 від 20.01.2021 за період з 15.04.2021 по 10.05.2021;

2143,38 грн заявлених позивачем (із 3998,89 грн можливих до стягнення) - із заборгованості в сумі 31647,76 грн за специфікацією № 9 від 09.02.2021 за період з 07.01.2022 по 06.07.2022;

17115,93 грн - за специфікацією № 10 від 02.04.2021, у тому числі: 728,27 грн - із заборгованості в сумі 443031,84 грн за період з 16.07.2021 по 19.07.2021; 281,94 грн - із заборгованості в сумі 343031,84 грн за період з 21.07.2021 по 22.07.2021; 5413,32 грн - із заборгованості в сумі 343031,84 грн за період з 23.07.2021 по 27.08.2021; 1541,43 грн заявлених позивачем - із заборгованості в сумі 293031,84 грн за період з 29.08.2021 по 09.09.2021; 1910,73 грн - із заборгованості в сумі 293031,84 грн за період з 10.09.2021 по 23.09.2021; 2427,44 грн - із заборгованості в сумі 193031,84 грн за період з 24.09.2021 по 20.10.2021; 932,65 грн - із заборгованості в сумі 143031,84 грн за період з 21.10.2021 по 03.11.2021; 303,31 грн - із заборгованості в сумі 93031,84 грн за період з 04.11.2021 по 10.11.2021; 146,79 грн - із заборгованості в сумі 63031,84 грн за період з 11.11.2021 по 15.11.2021; 139,60 грн - із заборгованості в сумі 13031,84 грн за період з 16.11.2021 по 09.12.2021; 269,92 грн - із заборгованості в сумі 13031,84 грн за період з 10.12.2021 по 20.01.2022; 949,72 грн - із заборгованості в сумі 13031,84 грн за період з 21.01.2022 по 02.06.2022; 2070,81 грн - із заборгованості в сумі 13031,84 грн за період з 03.06.2022 по 26.09.2022;

1298,72 грн - за специфікацією № 11 від 26.04.2021, у тому числі: 1079,85 грн - із заборгованості в сумі 57456,00 грн за період з 21.07.2021 по 01.09.2021; 100,74 грн заявлених позивачем із заборгованості в сумі 32832,00 грн за період з 03.09.2021 по 09.09.2021; 91,75 грн - із заборгованості в сумі 32832,00 грн за період з 10.09.2021 по 15.09.2021; 26,38 грн - із заборгованості в сумі 2832,00 грн за період з 16.09.2021 по 05.10.2022;

17514,04 грн за ремонт тягового електродвигуна YZ-95A 515КВТ 670ОБ/ХВ за специфікацією № 12 від 26.04.2021, у тому числі: 376,70 грн - із заборгованості в сумі 286451,32 грн за період з 07.09.2021 по 09.09.2021; 9297,63 грн - із заборгованості в сумі 246451,32 грн за період з 10.09.2021 по 29.11.2021; 655,81 грн заявлених позивачем - із заборгованості в сумі 156451,32 грн за період з 01.12.2021 по 09.12.2021; 7183,90 грн - із заборгованості в сумі 156451,32 грн за період з 10.12.2021 по 07.03.2022;

30233,70 грн із заборгованості в сумі 296887,26 грн за ремонт тягового електродвигуна НБ-511М 515КВТ 670ОБ/ХВ за специфікацією № 12 від 26.04.2021 за період з 07.12.2021 по 07.06.2022;

58588,94 грн із заборгованості за актами приймання виконаних робіт форми КБ-2в від 16.08.2021 № 015-21 та № 016-21 в загальній сумі 653774,52 грн за специфікацією № 13 від 25.05.2021 за період з 07.09.2021 по 07.03.2022;

30682,62 грн - із заборгованості за актом приймання виконаних робіт форми КБ-2в №017-21 від 30.09.2021 в сумі 326887,26 грн за специфікацією № 13 від 25.05.2021 за період з 21.10.2021 по 21.04.2022;

4888,11 грн із заборгованості в сумі 48000,00 грн за специфікацією № 14 від 23.09.2021 за період з 07.12.2021 по 07.06.2022;

11603,08 грн - за специфікацією № 15 від 30.09.2021, у тому числі: 4949,19 грн - із заборгованості в сумі 96498,60 грн за період з 07.01.2022 по 11.04.2022; 2495,21 грн заявлених позивачем із заборгованості в сумі 89289,30 грн за період з 13.04.2022 по 02.06.2022; 4158,68 грн із заборгованості в сумі 89289,30 грн за період з 03.06.2022 по 06.07.2022.

Отже, обґрунтованою сумою пені за визначений позивачем загальний період з 20.03.2020 по 07.06.2022 є 183363,72 грн, що менше від заявленої до стягнення на 1437,21 грн (184800,93 183363,72 = 1437,21).

Заява відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені судом не приймається з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Положеннями частин першої та другої статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 Цивільного кодексу України.

При цьому відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки пеня є господарською санкцією, що нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день прострочення та обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, починаючи з дня (місяця), з якого вона нараховується.

За змістом пункту 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон України № 540-IX), чинного з 02.04.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2023 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

З огляду на приписи Закону України № 540-IX й дату звернення позивача з позовом до суду (17.03.2023) річний строк позовної давності за вимогами щодо стягнення пені не закінчився.

Відтак, позовні вимоги про стягнення пені заявлені в межах встановленого законом строку позовної давності.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також урегульовані статтею 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у загальній сумі 71531,00 грн розраховані за загальний період з 20.03.2020 по 14.03.2023 із сум заборгованості за виконані роботи в межах окремих специфікацій до договору, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат.

Перевіркою розрахунків 3% річних судом виявлено помилки аналогічні тим, що допущені у розрахунках пені.

Після здійсненого судом перерахунку 3% річних за загальний період з 20.03.2020 по 14.03.2023, з урахуванням меж позовних вимог, фактично становлять 70135,69 грн, з яких:

464,22 грн - із заборгованості в сумі 82080,00 грн за специфікацією № 1 від 07.02.2020 за період з 20.03.2020 по 27.05.2020;

47,10 грн - із заборгованості в сумі 82080,00 грн за специфікацією № 2 від 13.04.2020 за період з 27.05.2020 по 02.06.2020;

1538,19 грн - за специфікацією № 5 від 18.09.2020, у тому числі: 238,17 грн - із заборгованості в сумі 49248,00 за період з 03.11.2020 по 31.12.2020; 1300,02 грн із заборгованості в сумі 39248,00 грн за період з 01.01.2021 по 07.02.2022;

3427,98 грн - із заборгованості в сумі 49248,00 грн за специфікацією № 6 від 24.09.2020 за період з 18.11.2020 по 14.03.2023;

68,55 грн - із заборгованості в сумі 32080,00 грн за специфікацією № 8 від 20.01.2021 за період з 15.04.2021 по 10.05.2021;

1123,71 грн - із заборгованості в сумі 31647,76 грн за специфікацією № 9 від 09.02.2021 за період з 07.01.2022 по 14.03.2023;

2905,30 грн - за специфікацією № 10 від 02.04.2021, у тому числі: 145,65 грн - із заборгованості в сумі 443031,84 грн за період з 16.07.2021 по 19.07.2021; 1099,58 грн - із заборгованості в сумі 343031,84 грн за період з 20.07.2021 по 27.08.2021; 650,29 грн - із заборгованості в сумі 293031,84 грн за період з 28.08.2021 по 23.09.2021; 428,37 грн - із заборгованості в сумі 193031,84 грн за період з 24.09.2021 по 20.10.2021; 164,58 грн - із заборгованості в сумі 143031,84 грн за період з 21.10.2021 по 03.11.2021; 53,53 грн - із заборгованості в сумі 93031,84 грн за період з 04.11.2021 по 10.11.2021; 25,90 грн - із заборгованості в сумі 63031,84 грн за період з 11.11.2021 по 15.11.2021; 337,40 грн - із заборгованості в сумі 13031,84 грн за період з 16.11.2021 по 26.09.2022;

245,50 грн - за специфікацією № 11 від 26.04.2021, у тому числі: 203,06 грн - із заборгованості в сумі 57456,00 грн за період з 21.07.2021 по 01.09.2021; 37,78 грн - із заборгованості в сумі 32832,00 грн за період з 02.09.2021 по 15.09.2021; 4,66 грн - із заборгованості в сумі 2832,00 грн за період з 16.09.2021 по 05.10.2022;

5581,95 грн за ремонт тягового електродвигуна YZ-95A 515КВТ 670ОБ/ХВ за специфікацією № 12 від 26.04.2021, у тому числі: 70,63 грн - із заборгованості в сумі 286451,32 грн за період з 07.09.2021 по 09.09.2021; 1640,76 грн - із заборгованості в сумі 246451,32 грн за період з 10.09.2021 по 29.11.2021; 3870,56 грн - із заборгованості в сумі 156451,32 грн за період з 30.11.2021 по 26.09.2022;

11081,89 грн за ремонт тягового електродвигуна НБ-511М 515КВТ 670ОБ/ХВ за специфікацією № 12 від 26.04.2021, у тому числі: 7540,12 грн - із заборгованості в сумі 296887,26 грн за період з 07.12.2021 по 11.10.2022; 3541,77 грн - із заборгованості в сумі 281643,94 грн за період з 13.10.2022 по 14.03.2023;

25246,25 грн за актами приймання виконаних робіт форми КБ-2в від 16.08.2021 №015-21 та № 016-21 за специфікацією № 13 від 25.05.2021, у тому числі: 21816,37 грн - із заборгованості в сумі 653774,52 грн за період з 07.09.2021 по 17.10.2022; 345,21 грн - із заборгованості в сумі 600000,00 грн за період з 18.10.2022 по 24.10.2022; 1039,73 грн - із заборгованості в сумі 550000,00 грн за період з 25.10.2022 по 17.11.2022; 586,85 грн - із заборгованості в сумі 510000,00 грн за період з 18.11.2022 по 01.12.2022; 664,52 грн - із заборгованості в сумі 385000,00 грн за період з 20.12.2022 по 09.01.2023; 165,21 грн - із заборгованості в сумі 335000,00 грн за період з 10.01.2023 по 15.01.2023; 327,95 грн - із заборгованості в сумі 285000,00 грн за період з 16.01.2023 по 29.01.2023; 300,41 грн - із заборгованості в сумі 85000,00 грн за період з 31.01.2023 по 14.01.2023;

13359,09 грн за актом приймання виконаних робіт форми КБ-2в № 017-21 від 30.09.2021 за специфікацією № 13 від 25.05.2021, у тому числі: 11606,74 грн - із заборгованості в сумі 326887,26 грн за період з 21.10.2021 по 26.12.2022; 1752,35 грн - із заборгованості в сумі 276887,26 грн за період з 28.12.2022 по 14.03.2023;

1826,63 грн із заборгованості в сумі 48000,00 грн за специфікацією № 14 від 23.09.2021 за період з 07.12.2021 по 14.03.2023;

3219,33 грн - за специфікацією № 15 від 30.09.2021, у тому числі: 753,48 грн - із заборгованості в сумі 96498,60 грн за період з 07.01.2022 по 11.04.2022; 2465,85 грн - із заборгованості в сумі 89289,30 грн за період з 13.04.2022 по 14.03.2023.

Відтак, заявлена до стягнення сума 3% річних підлягає зменшенню на 1395,31 грн (71531,00 - 70135,69 = 1395,31).

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у загальній сумі 512145,99 грн розраховані за загальний період з 20.03.2020 по 14.03.2023 із сум заборгованості за виконані роботи в межах окремих специфікацій до договору, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Дослідивши надані розрахунки інфляційних втрат, суд встановив їх арифметичну неточність.

За наслідком здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, заявлені до стягнення інфляційні втрати за загальний період з квітня 2020 року по лютий 2023 року становлять 485516,99 грн та складаються з наступних сум:

904,85 грн - із заборгованості в сумі 82080,00 грн за специфікацією № 1 від 07.02.2020 за період з квітня по травень 2020 року з урахуванням індексів інфляції 100,8%, 100,3%;

5246,91 грн - за специфікацією № 5 від 18.09.2020, у тому числі: 1743,60 грн - із заборгованості в сумі 49248,00 за період з листопада 2020 року по січень 2021 року з урахуванням індексів інфляції 101,3%, 100,9%, 101,3%; 3503,31 грн із заборгованості в сумі 39248,00 грн за період з березня 2021 року по січень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 101,7%, 100,7%, 101,3%, 100,2%, 100,1%, 99,8%, 101,2%, 100,9%, 100,8%, 100,6%, 101,3%;

19963,43 грн - із заборгованості в сумі 49248,00 грн за специфікацією № 6 від 24.09.2020 за період з грудня 2020 року по грудень 2022 року урахуванням індексів інфляції: 100,9%, 101,3%, 101,0%, 101,7%, 100,7%, 101,3%, 100,2%, 100,1%, 99,8%, 1001,2%, 100,9%, 100,8%, 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%, 102,5%, 100,7%, 100,7%;

224,56 грн - із заборгованості в сумі 32080,00 грн за специфікацією № 8 від 20.01.2021 за квітень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 100,7%;

9022,58 грн - із заборгованості в сумі 31647,76 грн за специфікацією № 9 від 09.02.2021 за період з січня 2022 року по лютий 2023 року з урахуванням індексів інфляції 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%, 102,5%, 100,7%, 100,7%, 100,8%, 100,7%;

8008,58 грн - за специфікацією № 10 від 02.04.2021, у тому числі: - 686,06 грн - із заборгованості в сумі 343031,84 грн за серпень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 99,8%; 3516,38 грн - із заборгованості в сумі 293031,84 грн за вересень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 101,2%; 1737,29 грн - із заборгованості в сумі 193031,84 грн за жовтень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 100,9%; 504,25грн - із заборгованості в сумі 63031,84 грн за листопад 2021 року з урахуванням індексу інфляції 100,8%; 2936,72 грн - із заборгованості в сумі 13031,84 грн за період з грудня 2021 року по вересень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%;

279,07 грн - за специфікацією № 11 від 26.04.2021, у тому числі: -114,91 грн - із заборгованості в сумі 57456,00 грн за серпень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 99,8%; 393,98 грн - із заборгованості в сумі 32832,00 грн за вересень 2021 року з урахуванням індексу інфляції 101,2%;

42741,24 грн за ремонт тягового електродвигуна YZ-95A 515КВТ 670ОБ/ХВ за специфікацією № 12 від 26.04.2021, у тому числі: 7215,32 грн - із заборгованості в сумі 246451,32 грн за період з вересня по листопад 2021 року з урахуванням індексів інфляції 101,2%, 100,9%, 100,8%; 35256,24 грн - із заборгованості в сумі 156451,32 грн за період з грудня 2021 року по вересень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%;

82407,76 грн за ремонт тягового електродвигуна НБ-511М 515КВТ 670ОБ/ХВ за специфікацією № 12 від 26.04.2021, у тому числі: 66903,42 грн - із заборгованості в сумі 296887,26 грн за період з грудня 2021 року по вересень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%; 15504,34 грн - із заборгованості в сумі 281643,94 грн за період з жовтня 2022 року по лютий 2023 року з урахуванням індексів інфляції 102,5%, 100,7%, 100,7%, 100,8%, 100,7%;

181301,58 грн за актами приймання виконаних робіт форми КБ-2в від 16.08.2021 № 015-21 та № 016-21 за специфікацією № 13 від 25.05.2021, у тому числі: 170781,58 грн - із заборгованості в сумі 653774,52 грн за період з вересня 2021 року по вересень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 101,2%, 100,9%, 100,8%, 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%; 3850,00 грн - із заборгованості в сумі 550000,00 грн за листопад 2022 року з урахуванням індексу інфляції 100,7%; 3395,00 грн - із заборгованості в сумі 485000,00 грн за грудень 2022 року з урахуванням індексу інфляції 100,7%; 2680,00 грн - із заборгованості в сумі 335000,00 грн за січень 2023 року з урахуванням індексу інфляції 100,8%; 595,00 грн - із заборгованості в сумі 85000,00 грн за лютий 2023 року з урахуванням індексу інфляції 100,7%;

96945,19 грн за актом приймання виконаних робіт форми КБ-2в № 017-21 від 30.09.2021 за специфікацією № 13 від 25.05.2021, у тому числі: 92776,38 грн - із заборгованості в сумі 326887,26 грн за період з листопада 2021 року по грудень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 100,8%, 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%, 102,5%, 100,7%, 100,7%; 4168,81 грн - із заборгованості в сумі 276887,26 грн за період з січня по лютий 2023 року з урахуванням індексів інфляції 100,8%, 100,7%;

14054,61 грн із заборгованості в сумі 48000,00 грн за специфікацією № 14 від 23.09.2021 за період з грудня 2021 року по лютий 2023 року з урахуванням індексів інфляції 100,6%, 101,3%, 101,6%, 104,5%, 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%, 102,5%, 100,7%, 100,7%, 100,8%, 100,7%;

24686,31 грн - за специфікацією № 15 від 30.09.2021, у тому числі: 7287,80 грн - із заборгованості в сумі 96498,60 грн за період з січня по березень 2022 року з урахуванням індексів інфляції 101,3%, 101,6%, 104,5%; 17398,51 грн - із заборгованості в сумі 89289,30 грн за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року з урахуванням індексів інфляції 103,1%, 102,7%, 103,1%, 100,7%, 101,1%, 101,9%, 102,5%, 100,7%, 100,7%, 100,8%, 100,7%.

Тож, загальна сума інфляційних втрат підлягає зменшенню на 26629,00 грн (512145,99 485516,99 = 26629,00).

Відтак, правильно розрахованою сумою позовних вимог є 1600732,66 грн, з яких: 861716,26 грн основний борг, 183363,72 грн пеня; 485516,99 грн інфляційні втрати, 70135,69 грн 3% річних.

Доводи відповідача в обґрунтування заперечень проти позовних вимог у частині похідних вимог із посиланням на військову агресію з боку російської федерації судом не приймаються з наступних підстав.

За приписом частини першої статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Пунктом 8.1 укладеного сторонами договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання відповідних зобов`язань за договором, якщо вони з`явилися внаслідок обставин непереборної сили, таких як: стихійні лиха, війни і військові дії, страйки, масові безладдя та заворушення, аварії катастрофи, а також прийняття органами державної влади чи управління актів, що роблять неможливим виконання умов договору. При цьому строк виконання зобов`язань за договором продовжується відповідно до часу, протягом якого діяли форс-мажорні обставини.

Відповідно до пункту 8.2 договору при настанні зазначених обставин винна сторона повинна в п`ятиденний строк з моменту, коли їй стало відомо про їхнє настання, сповістити про це іншу сторону з обов`язковим наданням документів, виданих регіональним представництвом Торгово-промислової палати України. Недотримання зазначених умов позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини.

Відповідач доказів письмового повідомлення позивача про неможливість повного або часткового виконання зобов`язань за договором внаслідок настання обставин непереборної сили в порядку, визначеному пунктом 8.2 цього договору, а саме з наданням документів, виданих регіональним представництвом Торгово-промислової палати України, суду не надав.

Загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким з 24.02.2022 було засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) на всій території України, не є належним і допустимим доказом наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання за договором, оскільки згідно зі статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) шляхом видачі сертифіката про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Указаний лист Торгово-промислової палати України не засвідчує факт настання саме для відповідача форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) і саме щодо виконання ним зобов`язань за укладеним із позивачем договором.

Долучений до відзиву на позовну заяву сертифікат Дніпропетровської торгово-промислової палати № 1200-23-0085, що засвідчує дію для відповідача форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період з 15.11.2022 по 20.12.2022 у правовідносинах останнього з іншим контрагентом за договором № ПР/Е-22200/НЮ від 30.06.2022, не є належним доказом у цій справі.

Недодержання контрагентами відповідача своїх обов`язків та відсутність у відповідача необхідних коштів за змістом статті 617 Цивільного кодексу України не є підставами його звільнення від відповідальності за порушення грошових зобов`язань перед позивачем.

Інших доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт у встановлені договором строки матеріли справи не містять і відповідачем суду не надано.

Щодо необґрунтованості заявлених до стягнення сум трьох процентів річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Три проценти річних та інфляційні втрати встановлені законом.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою і в постанові від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) і в постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати відповідають правовій природі й призначенню відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

За змістом частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України відсутність коштів не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відтак, відповідачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень в частині похідних вимог.

Водночас, щодо відповідальності відповідача в частині сплати пені судом береться до уваги також таке.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України).

При цьому чинне законодавство України не містить переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням усіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Зі змісту зазначених правових норм убачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі № 467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі № 367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17. Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора, як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 убачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

За приписом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що майнова сфера позивача у випадку несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов`язання забезпечена за рахунок відсотків річних та значної суми інфляційних нарахувань, то ці компенсаційні виплати разом із пенею у сукупності не повинні становити надмірний тягар для відповідача. За обставинами ж справи загальна їх сума становить 85,8% по відношенню до основного боргу (183363,72 + 485516,99 + 70135,69 = 739016,40; 739016,40х100/861716,26 = 85,8%). Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, розумності та справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені на 50% до 91681,86 грн (183363,72 х 50% = 91681,86), що буде становити 10,6% від основного боргу (91681,86х100/861716,26 = 10,6%).

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 1509050,80 грн, з яких: 861716,26 грн основний борг, 91681,86 грн пеня, 70135,69 грн 3% річних, 485516,99 грн інфляційні втрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частина перша статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду із визначеної ним ціни позову сплачено судовий збір у сумі 24452,91 грн (1630194,18х1,5% = 24452,91), що підтверджується платіжною інструкцією № 144 від 14.03.2023 (а.с. 34 т. 1).

Згідно з приписами частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у сумі 6462,87 грн, що становить 50% від судового збору в сумі 12925,74 грн за вимогами про стягнення основного боргу в сумі 861716,26 грн (861716,26х1,5% = 12925,74; 12925,74х50% = 6462,87).

Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір у сумі 17548,12 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (1600732,66х24452,91/1630194,18 = 24010,99; 24010,99 6462,87 = 17548,12). При цьому зменшення за ініціативою суду пені на розмір судового збору, що покладається на відповідача, не впливає.

Решта судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 123, 129, 130, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш" до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" про стягнення заборгованості в сумі 1630194,18 грн, з яких 861716,26 грн основний борг, 184800,93 грн пеня, 71531,00 грн 3% річних, 512145,99 грн інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" (ідентифікаційний код 05509858; місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш" (ідентифікаційний код 36729467, місцезнаходження: 53700, Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт Широке, вул. Лермонтова, буд. 1А) основний борг у сумі 861716,26 грн, пеню в сумі 91681,86 грн, інфляційні втрати в сумі 485516,99 грн, 3% річних у сумі 70135,69 грн, судовий збір у сумі 17548,12 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Електроспецмаш" (ідентифікаційний код 36729467, місцезнаходження: 53700, Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт Широке, вул. Лермонтова, буд. 1А) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 6462,87 грн, сплачений у складі судового збору в сумі 24452,91 грн за платіжною інструкцією № 144 від 14.03.2023.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.07.2023.

Суддя І.І. Колісник