РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2023Справа № 910/14584/22

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський республіканський автоцентр»

до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»

про стягнення 4123049,56 грн

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр"

про стягнення 615594,52 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Божко А.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" звернулось до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021 у розмірі 3721984,37 грн, а Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" про стягнення пені за затримку поставки товару за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021 у розмірі 615594,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.02.2023.

Первісні позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем за первісним позовом виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021, укладеним між АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та ТОВ "Київський республіканський автоцентр", щодо здійснення оплати поставленого товару, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом просив стягнути 3576000,00 грн заборгованості, 17047,32 грн 3% річних та 25032,00 грн інфляційних втрат.

Відповідачем за первісним позовом надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом зазначає, що позивачем за первісним позовом невірно визначено кінцеву дату оплати поставленого товару.

Від позивача за первісним позовом надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача 4123049,56 грн, у тому числі: 3576000,00 грн боргу, 64368,00 грн 3% річних, 167520,52 грн інфляційних втрат та 315161,04 грн збитків.

Таким чином, господарським судом міста Києва розглядаються позовні вимоги первісного позову про стягнення 3576000,00 грн боргу, 64368,00 грн 3% річних, 167520,52 грн інфляційних втрат та 315161,04 грн збитків.

Від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому він підтвердив суми нарахованих позивачем за зустрічним позовом 3% річних та інфляційних втрат, а щодо вимоги позивача за первісним позовом про стягнення 315161,04 грн збитків заперечував.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем за зустрічним позовом виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021, укладеним між АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та ТОВ "Київський республіканський автоцентр", щодо здійснення поставки товару у строк, встановлений п. 3.1 договору, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просить стягнути 615594,52 грн пені.

Відповідачем за зустрічним позовом надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю. Відповідач за зустрічним позовом вказує на відсутність доказів отримання ним від позивача за зустрічним позовом заявки на поставку товару від 29.10.2021 та повідомлення про готовність прийняти товар від 29.10.2021, тоді як відлік строку поставки товару згідно з п. 3.1 договору розпочинається з моменту їх отримання продавцем. Також відповідач за зустрічним позовом, посилаючись на введення у Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, як на обставину яка суттєво ускладнила виготовлення замовленого позивачем за зустрічним позовом обладнання та своєчасну поставку такого обладнання, вважає, що згідно з ч. 1 ст. 617 ЦК України наведене є підставою для звільнення ТОВ "Київський республіканський автоцентр" від відповідальності за порушення строку поставки, що сталося внаслідок непереборної сили.

Рух справи відображено в процесуальних документах Господарського суду міста Києва у даній справі.

У судовому засіданні 04.07.2023 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 р. між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" (продавець) укладено договір купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця Електротехнічну лабораторію ЕТЛ-35К на базі автомобіля (надалі -Товар) (код: 34130000-7 Мототранспортні вантажні засоби), а покупець зобов`язується його прийняти і сплатити за нього певну грошову суму на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору найменування, номенклатура, технічні характеристики, комплектація, кількість та ціна за одиницю товару, що буде поставлятись покупцю зазначається у Специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору. Поставка товару здійснюється за заявкою покупця.

Сторонами договору підписано Специфікацію № 1 від 30.07.2021, якою сторони погодили поставку Електротехнічної лабораторії ЕТЛ-35К на базі автомобіля у кількості 1 шт., вартістю 5960000,00 грн.

Пунктом 9.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 23.09.2021 до договору) сторони погодили, що оплата товару здійснюється на умовах 40% передоплати від суми заявленого товару на підставі рахунку продавця, що виставляється останнім протягом 5 календарних днів з дня отримання заявки від покупця, 60% протягом 5 банківських днів після підписання відповідної видаткової накладної та Акту приймання-передачі товару».

Договір надирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.05.2022 р. (п. 15.1 договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 29.12.2021 до договору).

29.10.2021 р. Філією «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" 40% передплати у сумі 2384000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 15979 від 29.10.2021 р. на суму 2384000,00 грн та банківською випискою по рахунку ТОВ "Київський республіканський автоцентр".

17.10.2022 р. позивачем за первісним позовом поставлено відповідачу за первісним позовом електротехнічну лабораторію ЕТЛ-35 К на базі автомобіля МАЗ, що підтверджується видатковою накладною № РН-000434 від 17.10.2022 та актом від 17.10.2022 приймання-передачі транспортного засобу.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлений пунктом 9.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 23.09.2021) кінцевий строк оплати товару, то 24.10.2022 є останнім днем оплати решти товару вартістю 3576000,00 грн, що становить 60 % його вартості.

Визначені пунктом 9.2 договору 60% вартості поставленого позивачем товару відповідачем за первісним позовом не було сплачено позивачу за первісним позовом, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 3576000,00 грн.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом у сумі 3576000,00 грн. за поставлений позивачем товар станом на час прийняття рішення не погашена, що не заперечувалось відповідачем за первісним позовом, то вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 3576000,00 грн. заборгованості є обґрунтованою та доведеною, а відтак підлягає задоволенню.

Також, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача 64368,00 грн 3% річних та 167520,52 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, встановив, що надані позивачем за первісним позовом розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 64368,00 грн. 3% річних та 167520,52 грн. інфляційних втрат.

Також позивач за первісним позовом просить стягнути 315161,04 грн збитків.

В обґрунтування вказаної вимоги позивач за первісним позовом зазначає, що внаслідок порушення відповідачем строків оплати за товар, він несе додаткові витрати у вигляді процентів за користування кредитними коштами, що були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський республіканський автоцентр» в Акціонерному товаристві «Міжнародний інвестиційний банк» й за рахунок якого він фінансував виготовлення Електротехнічної лабораторії ЕТЛ-35К на базі автомобіля.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність наступного юридичного складу: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. При цьому, необхідно встановити, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків

Наданий позивачем за первісним позовом кредитний договір № 36.17-СВD від 05.09.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський республіканський автоцентр» та Публічним акціонерним товариством «Міжнародний інвестиційний банк», а також договір про внесення змін №16 від 02.09.2022 до вказаного договору, не підтверджують надання позивачу кредитних коштів банківською установою для їх спрямування саме на виготовлення предмету купівлі-продажу за договором №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021.

Понесені позивачем за первісним позовом витрати у вигляді процентів за користування кредитними коштами, понесені ним не через невиконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання з оплати поставленого товару, а внаслідок неналежного виконання позивачем за первісним позовом кредитного договору № 36.17-СВD від 05.09.2017, укладеного з банківською установою.

Таким чином судом не встановлено ані вини відповідача за первісним позовом у понесені позивачем за первісним позовом витрат у вигляді процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором, ані причино-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача за первісним позовом та збитками, заявленими до стягнення позивачем за первісним позовом, тобто судом не встановлено жодного елементу юридичного складу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків.

Відтак, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення 315161,04 грн збитків задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021 у розмірі 4123049,56 грн, з яких 3576000,00 грн боргу, 64368,00 грн 3% річних, 167520,52 грн інфляційних втрат та 315161,04 грн збитків підлягає частковому задоволенню на суму 3807888,52 грн., з яких: 3576000,00 грн боргу, 64368,00 грн 3% річних та 167520,52 грн інфляційних втрат.

Щодо зустрічного позову АТ "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до ТОВ "Київський республіканський автоцентр" про стягнення пені за затримку поставки товару за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021 у розмірі 615594,52 грн, судом встановлено наступне.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що продавець зобов`язаний поставити покупцю товар відповідно до умов договору на підставі заявки покупця, протягом 180 календарних днів з моменту отримання заявки покупця та здійснення передоплати, відповідно до п. 9.2 цього договору, але в будь-якому разі не раніше отримання від покупця повідомлення про готовність прийняти товар. Продавець має право на дострокову поставку товару за погодженням з покупцем.

Згідно з п. 3.1.1 договору заявка подається покупцем шляхом відправлення електронного листа на електронну пошту продавця та/або шляхом надсилання оригіналу заявки в паперовому вигляді на адресу продавця.

29.10.2021 позивачем за зустрічним позовом на електронну адресу відповідача за зустрічним позовом направлено заявку №313/2060 від 29.10.2021, в якій повідомлялось про готовність прийняти товар.

Отримання на електронну пошту заявки № 313/2060 від 29.10.2021 з повідомленням про готовність отримання товару відповідачем за зустрічним позовом не спростовано.

Також 08.11.2021 р. відповідачем за зустрічним позовом було отримано заявку № 313/2060 від 29.10.2021 з повідомленням про готовність отримання товару, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 131.

29.10.2021 позивачем за зустрічним позовом здійснено 40% передплати у сумі 2384000,00 грн відповідно до п. 9.2 договору, в редакції додаткової угоди №1 від 23.09.2021.

Враховуючи визначений сторонами пунктом 3.1 договору строк поставки товару, останнім днем поставки обумовленого договором товару є 27.04.2022 р.

Відповідно ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Однак, у встановлений пунктом 3.1 договору строк товар відповідачем за зустрічним позовом не було поставлено позивачу.

17.10.2022 відповідачем за зустрічним позовом поставлено, а позивачем за зустрічним позовом прийнято товар вартістю 5960000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-000434 від 17.10.2022 та актом від 17.10.2022 приймання-передачі транспортного засобу, в яких міститься посилання на договір купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021.

Поставка товару за вказаною видатковою накладною та Актом приймання передачі була спрямована на виконання договору купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021.

Таким чином, товар за вказаною накладною поставлено відповідачем за зустрічним позовом з порушенням строку, встановленого п. 3.1 договору.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідач за зустрічним позовом вказував на наявність підстав для звільнення ТОВ "Київський республіканський автоцентр" від відповідальності за порушення строку поставки товару, посилаючись на введення у Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, як на обставину яка суттєво ускладнила виготовлення замовленого позивачем обладнання та своєчасну поставку такого обладнання.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Як було встановлено судом, заявка на поставку товару та передплата за товар позивачем за зустрічним позовом здійснено 29.10.2021, і з вказаної дати у відповідача за зустрічним позовом виник обов`язок протягом 180 календарних днів виготовити і поставити товар позивачу за зустрічним позовом.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, введено в України воєнний стан.

Тобто початок виготовлення Електротехнічної лабораторії ЕТЛ-35К на базі автомобіля розпочалося до військової агресії Російської Федерації проти України, а завершення вже відбулось після, тобто після введення 24.02.2022 р. воєнного стану.

Відповідач за зустрічним позовом вказує, що виготовлення Електротехнічної лабораторії ЕТЛ-35К на базі автомобіля було здійснено із залученням субпідрядників, виробничі потужності яких знаходяться в м. Дніпро, м. Харкові та м. Черкаси, проте військова агресія Російської Федерації проти України ускладнила виготовлення замовленого обладнання, оскільки комплектуючі матеріали (клей, фанера, пластик, тощо) не поставлялися, на підприємстві залишився неповний штат працівників та був скорочений робочий день, а у місті Харкові та його околицях велись бойові дії внаслідок чого діяльність контрагента була зупинена.

Матеріали справи не містять доказів ускладнення виконання зобов`язання з виготовлення Електротехнічної лабораторії ЕТЛ-35К на базі автомобіля, внаслідок відсутності у контрагентів ТОВ «Київський республіканський автоцентр» комплектуючих матеріалів, недостатності у штаті контрагента працівників, скорочення робочого дня, чи зупинення діяльності контрагента у місті Харкові.

Разом з цим, залучення відповідачем контрагентів для виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021 є його особистим ризиком у здійсненні господарської діяльності.

Таким чином, суду не доведено неможливість виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання з поставки товару у визначений договором строк, внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.

Крім того, доданий до відзиву на зустрічний позов лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Матеріали справи не містять сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача саме за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021.

Таким чином, підстави для звільнення згідно зі ст. 617 ЦК України відповідача за зустрічним позовом від відповідальності за порушення зобов`язання відсутні.

За порушення строку поставки товару позивачем за зустрічним позовом нараховано відповідачу за зустрічним позовом 615594,52 грн пені за період з 27.04.2022 р. по 16.10.2022.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 11.2 договору у разі затримки поставки товару у строки, передбачені цим договором, покупець додатково має право на стягнення з продавця пені, у розмірі облікової ставки НБУ від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару за кожен день такого прострочення. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється у день виконання продавцем своїх зобов`язань.

Позивачем за зустрічним позовом при здійснені розрахунку пені невірно визначено початок періоду прострочення виконання зобов`язання з прострочення поставки товару.

З огляду на те, що відповідачем за зустрічним позовом не було поставлено позивачу за зустрічним позовом товар до 27.04.2022 р. (включно), то з урахування ст. 253 ЦК України прострочення поставки товару має місце з 28.04.2022 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума пені, нарахована за період з 28.04.2022 по 16.10.2022 на вартість несвоєчасно поставленого товару у сумі 5960000,00 грн., становить 613961,64 грн.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 20.10.2021 у справі №910/8396/20, від 14.09.2021 у справі № 910/7256/20, від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Судом враховано, що відповідачем за зустрічним позовом виконано зобов`язання з поставки товару, хоч і з простроченням строку на його поставку, тоді як позивачем за зустрічним позовом не виконано зобов`язання з оплати поставленого товару у повному обсязі, що було встановлено судом при розгляді первісного позову у даній справі, і залишок неоплаченої вартості товару становить 3576000,00 грн - 60 % його вартості.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на своє право щодо зменшення пені, беручи до уваги предмет договору купівлі-продажу для виготовлення якого потрібен час, та те, що дата поставки товару припала на початок повномаштабного вторгнення Російської Федерації на територію України коли багато підприємств в т.ч. підприємства контрагентів, від яких залежала поставка комплектуючих товарів, призупинили свою діяльність, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи поведінку самого позивача за зустрічним позовом, який в обумовлені договором строки та станом на час прийняття даного рішення у справі не розрахувався з відповідачем за зустрічним позовом за отриманий товар, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку, що пеня за несвоєчасну поставку товару у сумі 613961,64 грн., щодо обґрунтованості якої суд дійшов висновку, підлягає зменшенню до суми 50000,00 грн, яка і підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр".

Таким чином, вимога Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення 615594,52 грн. за затримку поставки товару за договором купівлі-продажу №ВДТ670/-313/3-21 від 30.07.2021 підлягає частковому задоволенню у сумі 50000,00 грн.

Як вже зазначалось, вимоги позивача за первісним позовом задоволено частково у сумі 3807888,52 грн.

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення пені у сумі 615594,52 грн., то суд дійшов висновку щодо її обґрунтованості у сумі 613961,64 грн.

Частиною 11 ст. 238 ГПК України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне провести у даній справі в частині стягнутих сум зарахування грошових вимог по первісному та зустрічному позовах та стягнути з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" заборгованість у загальному розмірі 3757888,58 грн, що складає різницю між розміром задоволених позовних вимог за зустрічним позовом та розміром задоволених позовних вимог за первісним позовом.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" при зверненні до суду з первісним позовом з майновими вимогами на загальну суму 4123049,56 грн. сплачено 61845,74 грн. судового збору.

Акціонерним товариством "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" при зверненні до суду з зустрічним позовом з майновими вимогами 615594,52 грн. сплачено 9233,92 грн. судового збору.

Згідно з частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги первісного позову на загальну суму 4123049,56 грн. задоволено частково на суму 3807888,52 грн, то 57118,33 грн. судового збору покладається на Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" пропорційно розміру задоволеним вимогам.

Щодо позовних вимог зустрічного позову на загальну суму 615594,52 грн., то суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості на суму 613961,64 грн., отже судовий збір покладається на Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» у сумі 9209,43 грн пропорційно розміру задоволеним вимогам.

Згідно з частиною 11 статті 129 ГПК у випадку покладення судових витрат на обидві сторони суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з тим, що при розподілі судових витрат на Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" покладено більшу суму судових витрат, різниця судових витрат у розмірі 47908,90 грн. (57118,33 грн. - 9209,43 грн.) підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр".

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення 4123049,56 грн боргу - задовольнити частково в сумі 3807888,52 грн.

2. Зустрічний позов Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" про стягнення 615594,52 грн пені задовольнити частково в сумі 50000,00 грн.

3. Провести зустрічне зарахування грошових сум, присуджених до стягнення з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів, на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" (02105, м. Київ. вул. Павла Усенка, 8, ) заборгованість у загальному розмірі 3757888 (три мільйони сімсот п`ятдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 58 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 47908 (сорок сім тисяч дев`ятсот вісім) грн 90 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 13.07.2023 р.