ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року м. Дніпро Справа № 904/351/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Савченко О.Ю., довіреність №16 від 05.06.2023р., представник

від ВДВС: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Квартирно-експлуатаційного відділу (назву змінено на Дніпровське квартирно- експлуатаційне управління) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. (суддя Кеся Н.Б., м. Дніпро) прийнятої за результатами розгляду скарги Квартирно-експлуатаційного відділу на дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, м.Дніпро

про стягнення 111 557, 17 грн.

за участю: Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

11.04.2023р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження (ВП №71025208) від 28.02.2023р..

В обґрунтування скарги Скаржник посилається на те, що відповідно до положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних сил України від 30.06.2021р. №254, КЕВ м. Дніпро є державною установою, створеною Міністерством оборони України. Метою створення установи є забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, розвиток системи технічної експлуатації казарменно-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності. Усі видатки КЕВ м. Дніпро фінансуються з державного бюджету. Згідно з приписами ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. Відповідно до положень чинного законодавства, КЕВ м. Дніпро належить до бюджетних установ, тому рішення про стягнення коштів зі Скаржника повинні виконуватися органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Так, Скаржник вважає, що постанова державного виконавця про відкриття ВП №71025208 про стягнення 56002,63 грн. та стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5600, 26 грн., є такою, що прийнята всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845.

2. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. відмовлено у задоволенні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу у м. Дніпро на дії державного виконавця.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Квартирно-експлуатаційний відділ у м. Дніпро, в якій просить ухвалу суду від 03.05.2023р. скасувати, постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу КЕВ м. Дніпро.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, Скаржник зазначає на тому, що постанова державного виконавця про відкриття ВП № 71025208, про стягнення 56002,63 грн. та виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 5600, 26 грн., є такою, що прийнята всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845.

Скаржник наголошує на тому, що КЕВ м. Дніпро є державною установою, створеною Міністерством оборони України. Метою створення установи є забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, розвиток системи технічної експлуатації казарменно-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності. Відповідно до положень чинного законодавства, КЕВ м. Дніпро КЕВ м. Дніпро є бюджетною установою та належить до неприбуткових, що підтверджується рішенням № 498 від 28.11.2016р., тому рішення про стягнення коштів зі Скаржника повинні виконуватися органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Від Скаржника до суду надійшла заява про зміну в назві Апелянта з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро на Дніпровське квартирно- експлуатаційне управління

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач та ВДВС не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2023р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/351/21. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу у м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. у справі №904/351/21 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

31.05.2023р. матеріали справи № 904/351/21 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2023р. апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. у справі №904/351/21 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 2684 грн. 00 коп..

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2023р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 20.07.2023р..

Позивач та ВДВС не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Позивача та ВДВС.

В судовому засіданні 20.07.2023р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

6. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

27.04.2021р. рішенням Господарського суду Дніпропетровської області позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро задоволено частково. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (49005, м.Дніпро, вул.Феодосіївська, 13, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ) 112,24 грн основного боргу, 10831,95 грн 3% річних, 4,38 грн інфляційних втрат та 36359,11 грн збитків, 6424,95 грн пені та 2270,00 грн судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021р., яке набрало законної сили, 18.05.2021р. видано наказ про примусове виконання.

28.02.2023р. державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тичинським Д.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№71025208 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/351/21 від 18.05.2021р..

11.04.2023р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження (ВП №71025208) від 28.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. відмовлено у задоволенні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу у м. Дніпро на дії державного виконавця.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати відповідача бюджетною установою, яка повністю утримується з Державного або місцевого бюджету, тому рішення про стягнення з відповідача коштів має виконуватися органами державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Квартирно-експлуатаційний відділ у м. Дніпро подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу КЕВ м. Дніпро.

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати відповідача бюджетною установою, яка повністю утримується з Державного або місцевого бюджету, тому рішення про стягнення з відповідача коштів має виконуватися органами державної виконавчої служби.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права п. 1 ст. 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (§ 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) № 18357/91).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.ст. 5, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в ч.ч. 1-3 цієї статті, не є органами примусового виконання (ч. 4 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з приписами п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, є державною установою, створеною Міністерством оборони України.

КЕВ м. Дніпро є бюджетною установою та належить до неприбуткових, що підтверджується рішенням № 98 від 28.11.2016р.. Відповідно до вказаного рішення ознака неприбутковості - 0031- бюджетні установи.

Колегія суддів зазначає, що механізм виконання судових рішень, про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

У розумінні зазначеного Порядку № 845, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів, на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Отже, Держказначейство є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів, про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 24 Порядку, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у п. 6 цього Порядку.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015р. №215, Держказначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з п. 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництв. В ч. 2 цієї статті зазначено, що дія вказаного Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, визначальним для даного Закону є статус боржника. У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", з урахуванням положень ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.07.2021р. у справі № 910/6471/19.

У даному випадку, боржником за наказом від 18.05.2021р. у справі №904/351/21 є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, який, згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань, за організаційно-правовою формою є державною установою, відповідно, на яку поширюються вимоги ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, рішення суду від 27.04.2021р. у справі № 904/351/21, на невиконання якого позивач посилається в якості підстави заявлених вимог, підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відтак, висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні скарги відповідача на дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) визнається колегією суддів помилковим.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження, під час перегляду оскаржуваної ухвали, з огляду на що, апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу (назву змінено на Дніпровське квартирно- експлуатаційне управління) підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. у справі № 904/351/21 скасуванню, відповідно, скарга Відповідача на дії державного виконавця підлягає задоволенню.

8. Судові витрати.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу (назву змінено на Дніпровське квартирно- експлуатаційне управління) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. у справі № 904/351/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023р. у справі № 904/351/21 скасувати.

Скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу на дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), про відкриття виконавчого провадження (ВП №71025208) від 28.02.2023р..

Стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу судовий збір в сумі 2684,00 грн. за розгляд справи апеляційною інстанцією, про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.07.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус