ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 липня 2023 року м. Черкаси справа № 925/609/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників: позивача не з`явився, відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.06.2020 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Єлизаветою Павлівною, зареєстрований за №356 про стягнення заборгованості та пені за договором оренди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження в провадженні Канівського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходилося виконавче провадження № 62323542 про стягнення з адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на користь Відділу комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області грошових коштів в сумі 22859,00 грн.

Згідно виконавчого напису загальна сума заборгованості складає 22 859,00 грн, а саме:

1. Заборгованість по орендній платі 18 475,57 грн.;

2. Пеня за несвоєчасну сплату - 2 583,00 грн.;

3. Плата за вчинення виконавчого напису - 13 802,35 грн.;

4. Плата за вчинення виконавчого напису 1 800,00 грн.

Зазначений виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню посилаючись на норми ч.ч. 1,3 ст. 12, ст.ст.13, 15-16 ЦПК України, ст.18 ЦК України, а також на положення ст.ст.18, 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Позивач зауважив, що з інформації, яка викладена у виконавчому написі, неможливо встановити реальну дату виникнення заборгованості, що свідчить про видання нотаріусом виконавчого напису поза межами трьохрічного строку давності.

Позивач вказував, що відповідач не надсилав рахунка про непогашення заборгованості після вручення письмового попередження, і це, на думку позивача, свідчить про порушення правил подання документів для отримання виконавчого напису.

Позивач зауважив, що відповідач, звертаючись до нотаріуса за видачею виконавчого напису, надав його розрахунок по орендній платі за період з 05.05.2019 по 31.01.2020 та розрахунок пені за період з 01.08.2019 по 31.01.2020. Тобто, як зазначив позивач, з розрахунку пені вбачається, що за січень 2020 року для визначення суми пені відповідач вказав 23 дні, а з розрахунку по орендній платі, за цей же місяць та рік, - 14 днів. Тому, вказане беззаперечно свідчить про розбіжності в розрахунках та виключає існування факту безспірності заборгованості.

Позивач вказував, що приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Лагутінською Єлізаветою Павлівною вже було видано виконавчий напис від 23.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відділу комунального майна та земельних ресурсів м. Канева грошових коштів в сумі 34112,49.

Позивач звернув увагу суду на те, що додатковою угодою № 12-020/89/015 від 14.01.2020 договір оренди нерухомого майна № 89-05 від 30.01.2015 розірвано і п. 2 цієї угоди визначено, що з моменту набуття чинності даної угоди, сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками.

Отже, як вважає позивач, вище наведене свідчить, що Відділ комунального майна та земельних ресурсів м. Канева погодив та визнав, що в нього відсутні будь-які права вимоги за договором № 89-05 від 30.01.2015, а тому встановлених обставин та правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було.

Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.05.2023 призначено підготовче засідання у справі на на 08 червня 2023 року.

18.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач повідомляв, що Канівським міськрайонним судом Черкаської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до відділу комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти заявлених вимог та просив у задоволенні позову відмовити повністю посилаючись на те, що між відділом комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради та приватним адвокатом Бовшиком Миколою Юрійовичем 30.01.2015 був укладений договір № 89-015 оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул. Героїв Дніпра, б. 47з в м. Канів Черкаської області, і враховуючи те, що позивач регулярно несвоєчасно здійснював оплату орендних платежів, відповідач був змушений звернутись до приватного нотаріуса з приводу вчинення виконавчого напису.

02.02.2022 державним виконавцем, відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Л.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення згідно виконавчого напису № 356 виданого 09.06.2020.

03.10.2022 державним виконавцем відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Л.С. була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового вирішення інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» від 27 липня 2022 року № 2455-ІХ внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач повідомив суд, що питання стягнення з позивача суми боргу по оренді в сумі 34112,49 грн. на підставі виконавчого напису № 385, виданого 23.04.2019 на користь Відділу комунального майна та земельних ресурсів буде вирішуватись в судовому порядку, оскільки відділ комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради змушений звернутись за захистом цивільних прав та інтересів до суду, як це передбачає стаття 16 ЦК України.

14.06.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов.

Ухвалою від 04.07.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 11 липня 2023 року.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Сторони повідомлені про час та місце проведення судового засідання у встановленому законом порядку.

Від сторін до суду надійшли клопотання про проведення судового засідання без участі їх представників.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.06.2020 приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Єлизаветою Павлівною, зареєстрований за №356 про стягнення заборгованості та пені за договором оренди.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суд враховує, що судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з приписами статей 4, 20, 45 ГПК України господарський суд не має повноважень, необхідних для розгляду по суті даної справи за участю фізичних осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що позивач - Бовшик Микола Юрійович, діяв як приватний підприємець.

Відповідно до положень п.п.1 п. 1 ст. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 вказаного закону адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є само зайнятою особою. Тобто адвокатська діяльність, не є господарською і зокрема підприємницькою, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність.

За приписами ч.1 ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

За змістом ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За правилами ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, аналізуючи вище викладене, суд вважає, що цей спір не належить до господарської юрисдикції, а має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

За змістом п.1 ч.1 ст. 231 ГПК господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.231 та ст.234 ГПК України, Господарський суд Черкаської області

УХВАЛИВ:

Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Довгань К.І.