РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.07.2023Справа № 910/5930/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІВАК УКРАЇНА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДВІРС ТРАНС ГУД»

про стягнення 830 627,94 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІВАК УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДВІРС ТРАНС ГУД» про стягнення 830 627,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №41/2019 від 06.12.2019.

Процесуальні дії у справі

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.04.2023 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

04.05.2023 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду позову.

Також разом з заявою про усунення недоліків позивачем подано клопотання про забезпечення доказів у справі.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІВАК УКРАЇНА» про забезпечення доказів повернув заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 09.05.2023, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 09.05.2023 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору поставки №41/2019 від 06.12.2019 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 830 627,94 грн, на підтвердження поставки позивач надав видаткові накладні № 2866 від 28.12.2021 на суму 306 609,53 грн, № 273 від 07.02.2022 на суму 226 384,44 грн, №359 від 16.02.2022 на суму 297 633,97 грн.

Позивач стверджує, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором, оплату за поставлений позивачем товар не здійснив, у зв`язку із чим, у позивача виникла заборгованість у сумі 830 627,94 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

06.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІВАК УКРАЇНА» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Онлі Міт» (покупець, відповідач), змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛДВІРС ТРАНС ГУД», укладений договір поставки №41/2019 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця у зумовлені строки матеріали: плівки полімерні багатошарові, надалі товар, зазначений у видаткових, які вважаються невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти товар, здійснити оплату за нього на умовах даного договору (п. 1 договору).

Згідно з п. 2.1. та п. 2.2. договору товар за договором поставляється партіями згідно з замовленнями покупця. Кількість, ціна та асортимент товару, що підлягають поставці в рамках окремої партії, зазначаються в замовленнях покупця (надалі - замовлення) і видаткових накладних.

Ціна товару є вільною, договірною та включає в себе вартість митного оформлення, маркування, пакування та транспортування. Ціна товару узгоджується сторонами на день підтвердження постачальником замовлення, зазначається у видаткових накладних в національній валюті України - гривні (п. 3.1., п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору постачальник здійснює поставку товару на умовах - Нова Пошта: м. Харків, село Руська Лозова відділення № 1, якщо інші умови поставки не узгоджені сторонами в замовленнях покупця.

Покупець на кожну окрему партію товару направляє письмове замовлення на електронну адресу відповідального менеджера постачальника: або електронну адресу постачальника: , або за допомогою факсимільного зв`язку на факс постачальника до 14.00 години робочого дня.

Відповідно до п. 4.8. договору, перехід права власності на товар та всіх ризиків його втрати, знищення чи пошкодження, що можуть вимкнути при розвантаженні, переміщенні, зберіганні, використанні, відбувається в момент приймання покупцем товару в місці поставки, зазначеному в п. 4.1. даного договору, якщо сторонами не узгоджені інші умови поставки. Товар передається постачальником та приймається покупцем за видатковою накладною, яка засвідчується підписами представника постачальника та представника покупця, якому надана довіреність на отримання товару.

Постачальник поставляє замовлений покупцем товар у строк, вказаний в замовленні або узгоджений сторонами, але не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати підтвердження постачальником замовлення (п. 4.9. договору).

Згідно з п. 4.13. договору поставка товару вважається виконаною постачальником в момент отримання покупцем товару згідно п. 4.1 та п. 4.8. даного договору. Датою поставки продукції вважається дата, зазначена в видатковій накладній (п. 4.15 договору).

Пунктом 5.1. договору сторонами погоджено, що покупець здійснює оплату за поставлений товар у розмірі 100% вартості товару не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару.

Договір набирає чинність з моменту його підписання та діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що виникли з цього договору. Якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не попередить про його закінчення, то він вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (п. 11.1., п. 11.2. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №41/2019 від 06.12.2019 позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 830 627,94 грн, що підтверджується видатковими накладними № 2866 від 28.12.2021 на суму 306 609,53 грн, № 273 від 07.02.2022 на суму 226 384,44 грн, №359 від 16.02.2022 на суму 297 633,97 грн, які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару, у зв`язку із чим, у позивача виникла заборгованість у сумі 830 627,94 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір поставки №41/2019 від 06.12.2019, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити і передати у власність відповідача у зумовлені строки матеріали: плівки полімерні багатошарові, надалі товар, зазначений у видаткових, які вважаються невід`ємною частиною даного договору, а відповідач зобов`язується прийняти товар, здійснити оплату за нього на умовах даного договору.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов договору позивач згідно видаткових накладних № 2866 від 28.12.2021, № 273 від 07.02.2022, №359 від 16.02.2022 поставив відповідачу товар на загальну суму 830 627,94 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом пункту 5.1. договору, сторонами визначено, що покупець здійснює оплату за поставлений товар у розмірі 100% вартості товару не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару.

Позивачем надано пояснення, що сторони погодили відстрочити платежі за поставлений товар - 60 календарних днів, у зв`язку з чим строк оплати збільшений на тридцять календарних днів.

Таким чином, останнім днем строку оплати за поставлений товар за видатковою накладною № 2866 від 28.12.2021 - 26.02.2022, за видатковою накладною № 273 від 07.02.2022 - 08.04.2022, за видатковою накладною №359 від 16.02.2022 - 16.06.2022.

Отже, строк виконання зобов`язання з оплати за поставлений позивачем товар настав.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи заборгованість відповідача становить 830 627,94 грн.

Факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором щодо оплати товару доведений та підтверджений матеріалами справи.

Відповідачем доказів оплати поставленого товару на суму 830 627,94 грн на виконання договору поставки суду не надано.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором у сумі 830 627,94 грн, сума заборгованості відповідачем підтверджена, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 830 627,94 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІВАК УКРАЇНА».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДВІРС ТРАНС ГУД» (03057, місто Київ, вулиця Гетьмана Вадима, будинок 6/2, ідентифікаційний код 42325295) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІВАК УКРАЇНА» (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, село Нові Петрівці, провулок 1-го Травня, будинок 30, ідентифікаційний код 37640186) борг у сумі 830 627,94 грн та судовий збір у сумі 12 459,42 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 13.07.2023.

Суддя О.В. Гулевець