ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2023 р. м.Київ Справа№ 920/1084/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Хрипуна О.О.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 27.04.2023 (повний текст складено 02.05.2023)

у справі № 920/1084/22 (суддя Д. В. Вдовенко)

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуала Кложерс Технологія Україна"

про стягнення 143 403 грн 45 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень проти позову

Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради подав позовну заяву (вх. № 3242 від 22.12.2022), в якій просить суд стягнути з відповідача 143 403 грн. 45 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.03.2020 № 2760, укладеного між сторонами.

Додатково позивач зазнчаав, що відбір проб стічних вод на об`єктах відповідача здійснено 31.10.2019 та 06.02.2020, що підтверджено відповідними актами відбору проб від 31.10.2019 № 886, від 06.02.2020 № 138. Рішенням Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР скасовано п. 1 рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4, яким затверджено Правила № 4. Прийняте Сумською міською радою рішення від 30.06.2021 № 1232-МР не стосується періоду виникнення заборгованості відповідача та предмету спору, оскільки зазначеним рішенням Правила № 4 не визнані протиправними та нечинними. Правомірність дій Виконавчого комітету Сумської міської ради щодо затвердження Правил № 4 та дотримання ним процедури прийняття регуляторного акту підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі № 480/3175/19, що набрало законної сили. Зміни до укладеного договору сторонами не вносилися, тому відсутні підстави не застосовувати до правовідносин сторін Правила № 4, які в період відбору проб стічних вод відповідача та виставлення йому відповідних нарахувань за скид понаднормативно забруднених стічних вод були законними та чинними, обов`язковими для виконання. Позивачем дотримано процедуру відбирання, зберігання та транспортування проб. Аналіз (дослідження) стічних вод позивачем проведено своєчасно, у строки, що визначені чинним законодавством. Акти відбору проб стічних вод та протоколи дослідження якості стічних вод складені з дотриманням вимог Правил № 4, п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94, тому є дійсними та є належними доказами по справі. Своїм правом бути присутнім в лабораторії позивача під час дослідження якості відібраної у споживача контрольної проби стічних вод відповідач не скористався, як і не скористався правом звернення до незалежної лабораторії для проведення аналізу арбітражних проб, які були відібрані одночасно з контрольною пробою та зберігалися у КП "Міськводоканал" СМР .

26.01.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 568/23 від 26.01.2023), в якому вказував, що в даній справі не можуть бути застосовані Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Суми, які були затверджені рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4, оскільки вказане рішення було прийнято не на підставі та не у спосіб, що встановленні Конституцією та законами України, скасоване рішенням Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР. Відповідач не наголошує на можливому порушенні відповідачем вимог нормативних документів відносно відбору і аналізу проб у стічних водах, оскільки наполягає на незаконності Правил № 4.

Додатково відповідач посилавяс на те, що обставини, які стали підставою для скасування Сумською міською радою рішення Виконавчого комітету про затвердження Правил № 4 не досліджувались Сумським окружним адміністративним судом при ухваленні рішення від 08.11.2019 у справі № 480/3175/19, на яке в обґрунтування своєї позиції щодо законності Правил № 4, посилається КП "Міськводоканал" СМР. Відповідач вважає, що у даній справі не можуть бути застосовані Правила № 4, якими була встановлена відповідальність суб`єктів господарювання міста Суми у вигляді нарахування та стягнення коштів за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, оскільки вказані Правила № 4 були скасовані рішенням Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР, яке має зворотну дію в часі у відповідності до ч. 1 ст. 58 Конституції України та правових висновків, наведених в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99. Щодо порушення порядку відбору проб стічних вод, відповідач зазначає, що актом розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж ТОВ "Гуала Кложерс Технологія Україна", який є додатком до укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.03.2020 № 2760, встановлено два контрольні колодязі для відбору проб стічних вод (КК-1, КК-2). В актах відбору проб стічних вод від 31.10.2019 № 886 та від 06.02.2020 № 138 також вказано кількість контрольних колодязів - 2. Проте, з актів вбачається, що представниками КП "Міськводоканал" СМР проби відбирались лише з одного контрольного колодязя КК-2. КП "Міськводоканал" СМР порушено порядок відбору проб, який встановлений пунктами 1.3, 1.7, 4.1, 6.1, 6.11.2, 6.11.3 Правил № 4, у зв`язку з чим представник відповідача відмовився від підписання акту відбору проб стічних вод від 06.02.2020 № 138.

Короткий зміст заяви про зупинення провадження у справі

03.04.2023 відповідач подав суду першої інстанції заяву (вх. № 1147 від 03.04.2023), в якій просив зупинити провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 480/782/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-діловий центр" до Виконавчого комітету Сумської міської ради треті особи Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради, Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення від 15.01.2019 № 4 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми" з моменту його прийняття, враховуючи, що позов у справі № 920/1084/22 поданий на підставі зазначених Правил.

Відповідач зазначав також, постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2023 було залишено без змін ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.02.2023 про зупинення провадження у справі № 920/41/23 до набрання законної сили рішення в адміністративній справі № 480/782/21.

Короткий зміст заперечень позивача проти заяви про зупинення провадження

Позивач в обгрунутванян заперечень проти заяви про зупинення провадження, посилавяс на те, що на сьогоднішній день є рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 по справі № 480/3175/19, що набрало законної сили, яким відмовлено ТОВ "Арторг" в задоволенні позову щодо визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми». Крім того, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 по справі № 480/6629/21 визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми" № 4 від 15.01.2019", як незаконне, оскільки відсутні правові підстави для скасування правомірного (законного) рішення виконавчого комітету Сумської міської ради щодо затвердження Правил № 4, прийнятого з дотриманням процедури прийняття регуляторного акту. Позивач вважає, що на даний час відсутні підстави не застосовувати до правовідносин сторін Правила № 4, які в період відбору проб стічних вод відповідача та виставлення йому відповідних нарахувань за скид понаднормативно забруднених стічних вод, а також на сьогоднішній день є законними та чинними, обов`язковими для виконання.

Виходячи з предмету та підстав позову, обставин на які вказує відповідач в обгрунтуваня заперечень проти позову у справі № 920/1084/22, суд першої інстанції дійшов висновку, що у справі № 480/782/21 можуть бути встановлені обставини, які не можуть бути з`ясовані та встановлені господарським судом у цьому процесі через обмеженість своєї юрисдикції з урахуванням приписів ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, проте які мають значення для справи, зокрема зодо правомірності рішенн Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019, яким затверджені Правила №4, на підставі положень, яким заявлений позов у справі № 920/1084/22.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 зупинено провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- предметом спору у справі № 920/1084/22 є стягнення 143 403 грн 45 коп. плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, яка визначається та нараховується на підставі Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми, затверджених рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019;

- відповідач, заперечуючи проти позову, в тому числі, зазначає про те, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019 було прийняте не на підставі та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України;

- у провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебувала справа №480/782/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-діловий центр" до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради та Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради, про визнання протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення №4 від 15.01.2019 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми";

- позовні вимоги у справі №480/782/21 мотивовані тим, що оскаржуване рішення порушує майнові права та охоронювані законом інтереси всіх суб`єктів господарювання міста Суми, у тому числі позивача, ставлячи їх наперед у невигідне становище відносно виробника послуг та покладаючи на суб`єктів господарювання непередбачуваний, додатковий майновий тягар;

- постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023 було скасовано ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року по справі №480/782/21 про закриття провадження та направлено справу №480/782/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду;

- виходячи з предмету та підстав позову, обставин на які вказує відповідач в обґрунтування заперечень проти позову у справі № 920/1084/22, суд першої інстанції дійшов висновку, що у справі №480/782/21 можуть бути встановлені обставини, які не можуть бути з`ясовані та встановлені господарським судом у цьому процесі через обмеженість своєї юрисдикції з урахуванням приписів ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, проте які мають значення для справи, зокрема щодо правомірності рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019, яким затверджені Правила № 4, на підставі положень яких заявлений позов у справі № 920/1084/22, у зв`язку з чим суд першої інстанції зупинив провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21, що є пов`язаною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з постановлено ухвалою, позивач - Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (11.05.2023 згідно фіскальної накладної, яка долучена до апеляційної скарги) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу № 920/1084/22 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду перщої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі та є незаконною, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; недоведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи; порушено норми процесуального права або неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- скаржник вважає, що заявлене відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі є затягуванням процесу. Оскільки на сьогоднішній день є рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 по справі № 480/3175/19, що набрало законної сили, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Артторг» в задоволенні позову до виконавчого комітету Сумської міської ради щодо визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 №4 «Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми», що підтверджує правомірність дій виконавчого комітету Сумської міської ради щодо затвердження Правил №4 та дотримання ним процедури прийняття регулярного акту.

- адміністративний Суд в своєму рішенні зазначив, що рішення №4 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання даного рішення протиправним та нечинним. Судове рішення є обов`язковим до виконання (ст. 129-1 Конституції України);

- Господарським судом Сумської області не взято до уваги доводи позивача, що Правила №4 є законними та чинними, обов`язковими для виконання сторонами, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; порушено норми процесуального права або неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Короткий зміст заперечень щодо апеляційної скарги

09.06.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Технологія Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на приписи ст. 263 Господарського процесуального кодексу України. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, з огляду на те, що у разі визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради, яким були затвердженні місцеві Правила №4 у адміністративній справі № 480/782/21, будуть відсутні підстави для задоволення позову Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради в даній справі.

Відповідач вважає, що Господарський суд Сумської області прийняв законну і обґрунтовану ухвалу від 27.04.2023 про зупинення провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів: Хрипун О.О., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1084/22.Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22.

29.05.2023 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 920/1084/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/1084/22 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023. Закінчено проведення підготовчих дій. Розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 12 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

09.06.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Технологія Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 залишити без задоволення.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради подав позовну заяву (вх. № 3242 від 22.12.2022), в якій просить суд стягнути з відповідача 143 403 грн. 45 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.03.2020 № 2760, укладеного між сторонами.

Додатково позивач зазнчаав, що відбір проб стічних вод на об`єктах відповідача здійснено 31.10.2019 та 06.02.2020, що підтверджено відповідними актами відбору проб від 31.10.2019 № 886, від 06.02.2020 № 138. Рішенням Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР скасовано п. 1 рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4, яким затверджено Правила № 4. Прийняте Сумською міською радою рішення від 30.06.2021 № 1232-МР не стосується періоду виникнення заборгованості відповідача та предмету спору, оскільки зазначеним рішенням Правила № 4 не визнані протиправними та нечинними. Правомірність дій Виконавчого комітету Сумської міської ради щодо затвердження Правил № 4 та дотримання ним процедури прийняття регуляторного акту підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі № 480/3175/19, що набрало законної сили. Зміни до укладеного договору сторонами не вносилися, тому відсутні підстави не застосовувати до правовідносин сторін Правила № 4, які в період відбору проб стічних вод відповідача та виставлення йому відповідних нарахувань за скид понаднормативно забруднених стічних вод були законними та чинними, обов`язковими для виконання. Позивачем дотримано процедуру відбирання, зберігання та транспортування проб. Аналіз (дослідження) стічних вод позивачем проведено своєчасно, у строки, що визначені чинним законодавством. Акти відбору проб стічних вод та протоколи дослідження якості стічних вод складені з дотриманням вимог Правил № 4, п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94, тому є дійсними та є належними доказами по справі. Своїм правом бути присутнім в лабораторії позивача під час дослідження якості відібраної у споживача контрольної проби стічних вод відповідач не скористався, як і не скористався правом звернення до незалежної лабораторії для проведення аналізу арбітражних проб, які були відібрані одночасно з контрольною пробою та зберігалися у КП "Міськводоканал" СМР .

26.01.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 568/23 від 26.01.2023), в якому вказував, що в даній справі не можуть бути застосовані Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Суми, які були затверджені рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4, оскільки вказане рішення було прийнято не на підставі та не у спосіб, що встановленні Конституцією та законами України, скасоване рішенням Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР. Відповідач не наголошує на можливому порушенні відповідачем вимог нормативних документів відносно відбору і аналізу проб у стічних водах, оскільки наполягає на незаконності Правил № 4.

Додатково відповідач посилавяс на те, що обставини, які стали підставою для скасування Сумською міською радою рішення Виконавчого комітету про затвердження Правил № 4 не досліджувались Сумським окружним адміністративним судом при ухваленні рішення від 08.11.2019 у справі № 480/3175/19, на яке в обґрунтування своєї позиції щодо законності Правил № 4, посилається КП "Міськводоканал" СМР. Відповідач вважає, що у даній справі не можуть бути застосовані Правила № 4, якими була встановлена відповідальність суб`єктів господарювання міста Суми у вигляді нарахування та стягнення коштів за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, оскільки вказані Правила № 4 були скасовані рішенням Сумської міської ради від 30.06.2021 № 1232-МР, яке має зворотну дію в часі у відповідності до ч. 1 ст. 58 Конституції України та правових висновків, наведених в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99. Щодо порушення порядку відбору проб стічних вод, відповідач зазначає, що актом розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж ТОВ "Гуала Кложерс Технологія Україна", який є додатком до укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.03.2020 № 2760, встановлено два контрольні колодязі для відбору проб стічних вод (КК-1, КК-2). В актах відбору проб стічних вод від 31.10.2019 № 886 та від 06.02.2020 № 138 також вказано кількість контрольних колодязів - 2. Проте, з актів вбачається, що представниками КП "Міськводоканал" СМР проби відбирались лише з одного контрольного колодязя КК-2. КП "Міськводоканал" СМР порушено порядок відбору проб, який встановлений пунктами 1.3, 1.7, 4.1, 6.1, 6.11.2, 6.11.3 Правил № 4, у зв`язку з чим представник відповідача відмовився від підписання акту відбору проб стічних вод від 06.02.2020 № 138.

03.04.2023 відповідач подав суду першої інстанції заяву (вх. № 1147 від 03.04.2023), в якій просив зупинити провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 480/782/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-діловий центр" до Виконавчого комітету Сумської міської ради треті особи Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради, Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення від 15.01.2019 № 4 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми" з моменту його прийняття, враховуючи, що позов у справі № 920/1084/22 поданий на підставі зазначених Правил.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 зупинено провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- предметом спору у справі № 920/1084/22 є стягнення 143 403 грн 45 коп. плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, яка визначається та нараховується на підставі Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми, затверджених рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019;

- відповідач, заперечуючи проти позову, в тому числі, зазначає про те, що рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019 було прийняте не на підставі та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України;

- у провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебувала справа №480/782/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-діловий центр" до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради та Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради, про визнання протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення №4 від 15.01.2019 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми";

- позовні вимоги у справі №480/782/21 мотивовані тим, що оскаржуване рішення порушує майнові права та охоронювані законом інтереси всіх суб`єктів господарювання міста Суми, у тому числі позивача, ставлячи їх наперед у невигідне становище відносно виробника послуг та покладаючи на суб`єктів господарювання непередбачуваний, додатковий майновий тягар;

- постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023 було скасовано ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року по справі №480/782/21 про закриття провадження та направлено справу №480/782/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду;

- виходячи з предмету та підстав позову, обставин на які вказує відповідач в обґрунтування заперечень проти позову у справі № 920/1084/22, суд першої інстанції дійшов висновку, що у справі №480/782/21 можуть бути встановлені обставини, які не можуть бути з`ясовані та встановлені господарським судом у цьому процесі через обмеженість своєї юрисдикції з урахуванням приписів ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, проте які мають значення для справи, зокрема щодо правомірності рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019, яким затверджені Правила № 4, на підставі положень яких заявлений позов у справі № 920/1084/22, у зв`язку з чим суд першої інстанції зупинив провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21, що є пов`язаною.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, не погоджується з висновками суду першої інстанції у постановленій ухвалі в частині зупинення провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 480/782/21, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Касаційним господарським судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснюється в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про зупинення провадження у справі (п. 12).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У разі зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами статті 234 цього Кодексу у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановлені ухвали (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.07.2019 у справі № 904/4233/18).

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду зазначеної справи, слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта та шоста статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).

Крім того, зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі, слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17 від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, встановив, що предметом позову у справі № 920/1084/22 є вимога Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до Товариства з обмеженоювідповідальінстю «Гуала Кложерс Технологія України» про стягнення 143 403 грн. 45 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.03.2020 № 2760, укладеного між сторонами,.

Натомість у справі № 480/782/21 предметом розгляду є позовні вимоги про визнання протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення №4 від 15.01.2019 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми", які мотивовані тим, що вказане рішення порушує майнові права та охоронювані законом інтереси всіх суб`єктів господарювання міста Суми, у тому числі позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Артторг», ставлячи їх наперед у невигідне становище відносно виробника послуг та покладаючи на суб`єктів господарювання непередбачуваний, додатковий майновий тягар.

Оскаржувану ухвалу суд першої інстанції обґрунтовує посиланням на те, що у справі №480/782/21 можуть бути встановлені обставини, які не можуть бути з`ясовані та встановлені господарським судом у цьому процесі через обмеженість своєї юрисдикції з урахуванням приписів ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, проте які мають значення для справи, зокрема щодо правомірності рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №4 від 15.01.2019, яким затверджені Правила № 4, на підставі положень яких заявлений позов у справі № 920/1084/22, у зв`язку з чим суд першої інстанції зупинив провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/782/21, що є пов`язаною.

Однак, всупереч положенням процесуальних норм, які регулюють інститут зупинення провадження у справі, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів належних та обґрунтованих мотивів, з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду справи № 920/1084/22, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

В свою чергу, підставою для звернення із позовною заявою до суду у справі № 920/1084/22 є вимога Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до Товариства з обмеженоювідповідальінстю «Гуала Кложерс Технологія України» про стягнення 143 403 грн. 45 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 10.07.2017 № 2760, який в подальшому переукладено 25.03.2020 між сторонами спору. При цьому, до матеріалів позову позивачем долучено документи в підтвердження наявності заборгованості за договором за понаднормативний скид вод, відповідні акти відбору проб стічних вод, розрахунки заборгованості, на підставі яких суд не позбавлений права та можливості встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, наведені обставини кожна як окремо, так і в їх сукупності не свідчать про неможливість розгляду даної господарської справи, а тому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що у даній справі предметом спору є стягнення з відповідача 143 403 грн. 45 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.03.2020 № 2760, укладеного між сторонами.

До того ж, матеріали справи містять рішення Сумської міської ради від 30.06.2021 №1232-МР, яким частково скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми № 4 від 15.01.2019. При цьому, підставою для скасування п.1 рішення № 4 стало недодержання виконавчим комітетом Сумської міської ради принципів державної регуляторної політики; незабезпечення здійснення державної регуляторної політики в частині належної підготовки аналізу регуляторного впливу, що полягає у відсутності об`єктивного розрахунку очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії прийнятого рішення, як регуляторного акту; невідповідністю розрахунку розміру витрат реальним обсягам для впровадження та виконання вимог такого рішення; використанням необґрунтованих та недостовірних відомостей за результатами консультацій з представниками мікро- та малого підприємництва щодо оцінки впливу регулювання, встановленням економічно необґрунтованих показників допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживачів, що скидаються до системи централізованого водовідведення міста Суми, необґрунтованим встановленням контролю допустимої концентрації забруднюючих речовин щодо мінералізації загальної (сухого залишку) в стічних водах, що скидають споживачі до системи централізованого водовідведення міста Суми; лист Державної регуляторної служби України від 22.03.2021 № 1264/0/20-21.

Також, матеріалами справи підтверджується, що рішення Сумської міської ради від 30.06.2021 №1232-МР оскаржувалось в рамках спору у справі № 480/6629/21, і рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101686180) відмовлено в задоволенні позову Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради.

В свою чергу, на момент постановлення оскаржуваної ухвали у даній справі, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109198414) рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 - скасовано, а позовні вимоги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради задоволено: визнано протиправним та нечинним рішення Сумської міської ради від 30.06.2021 №1232-МР "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми" №4 від 15.01.2019".

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 26.06.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111820382) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-діловий центр" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Сумської міської ради, треті особи: Державне підприємство "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства", Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-діловий центр" про визнання протиправним та скасування рішення.

Крім того, слід зазначити, що у справі № 480/782/21 позов заявлено Товариства з обмеженою відповідальністю «Артторг», яке захищає свої права та інтереси, що визначено ст. ст. 15, 16 Циівльного кодексу України.

Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в контексті оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дішов висновку, що суд першої інстанції при розгляді даної справи має право та можливість встановити та дослідити всі обставини у справі, в тому числі щодо наявності та документального підтвердження або відсутності правових підстав для стягнення спірної суми за договором, з урахуванням в сукупності усіх обставин справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для правильного застосування пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд має встановити та обґрунтувати саме неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої, тоді як таких відомостей ухвала не містить, а сама по собі формальна пов`язаність справ не може слугувати беззаперечною підставою для зупинення провадження у справі, адже суд вправі самостійно оцінити правомірність чи неправомірність заперечень відповідача, щодо розповсюдження дії відповідного нормативного акту на спірні відносини. Крім того,

Пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для зупинення провадження на підставі положень пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, а доводи скаржника щодо необґрунтованого зупинення у справі - знайшли своє підтверження під час апеляційного розгляду, а розгляд справи № 480/782/21 - не перешкоджає вирішенню судом першої інстанції спору у даній справі, в межах заявлених вимог ат правових обґрунтувань позову, з урахуванням документального обгрунтуванян позову.

Крім того, слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до порушення законних прав позивача, до затягування строків розгляду, перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

З урахуванням наведеного, враховуючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, які оцінені судом апеляційної інстанції саме в контексті оскаржуваної ухвали суду першої інстанції щодо процесуальних підстав зупинення провадження у дані справі з підстав, обумовлених пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обумовлені наведеною нормою процесуального закону підстави для зупинення провадження у справі № 920/1084/22 - відсутні за наведених позивачем доводів та обґрунтувань, а тому заявлене відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі - не є законним та обґрунтованим, і задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника, вважає їх правомірними, обґрунтованими, у зв`язку з чим постановлена судом першої інстанції ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі № 920/1084/22 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №480/782/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артторг», - підлягає скасуванню відповідно до положень статті 280 Господарського процесуального кодексу України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 підлягає скасуванню на підставі ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.04.2023 у справі № 920/1084/22 - скасувати.

3. Матеріали справи № 920/1084/22 повернути до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.О. Хрипун

С.А. Гончаров