ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

"17" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2807/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , ідент номер НОМЕР_1 )
про визнання банкрутом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Дейнеку Миколу Івановича та призначити, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати його неплатоспроможним, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що він має прострочені зобов`язання перед 8 банками та 1 макрофінансовою організацією на загальну суму приблизно 558 129,70грн.

Також у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що між ним та арбітражним керуючим Дейнека М.І., який погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризацією, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.06.2023.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано копію квитанції про оплату на загальну суму 5 100,00грн.

Ухвалою від 03.07.2023 суд залишив заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху; зобов`язав заявника надати суду: докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання його повноважень, а саме у розмірі 35 160,00грн; проект плану реструктуризації боргів відповідно до вимог ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства; належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, вказаними у заяві, щодо кожного кредитора окремо і з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми, суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання.

13.07.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій ОСОБА_1 зазначає, що ним узгоджено участь у справі арбітражного керуючого, укладено із ним договір, відповідно до умов якого визначено розмір його винагороди, а також порядок виконання мого зобов`язання щодо виплати такої винагороди. До заяви долучено відповідні документи, а також згоду арбітражного керуючого на участь у справі за таких умов.

Щодо вимог суду про надання проекту плану реструктуризації боргів відповідно до вимог ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства заявник зазначив, що ним надано саме проект плану реструктуризації боргів, який вже потім протягом провадження може змінюватися та доповнюватися, зокрема інформацією, визначеною у вимогах ст. 124 КУзПБ. Як зазначає боржник, ним до заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність додано відповідний план реструктуризації, а тому, на думку ОСОБА_1 , твердження суду в цій частині щодо невиконання вимог КУзПБ є формальним та неконкретизованим.

Також до заяви про усунення недоліків заявником надано низку договорів та довідок з банківських установ, та зазначено, що надані ним до суду договори з кредиторами містять вказівку лише на можливі нарахування штрафу або пені, у випадку невиконання зобов`язань, або їх неналежного виконання, водночас не існує жодного документу, який надав би можливість, мені, як боржнику, розмежувати основну заборгованість та неустойку. Як зазначає боржника, якщо здійснювати відрахування від поточної заборгованості за кредитом, його загальної вартості, то вбачається можливість отримати лише можливу суму нарахованих санкцій, що можуть становити як пеню так і штраф.

Розглянувши відповідну заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків, суд не вбачає правових підстав для можливості прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, виходячи із наступного.

Доказів усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником в повному обсязі не надано, оскільки всупереч п.12 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства боржником доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень в повному обсязі, суду надано не було.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства України, дослідивши обставини, на які посилається боржник в заяві про усунення недоліків, суд зазначає, що Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кодексу, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

При цьому, законодавством не передбачено можливості зміни порядку авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям оплати праці, відповідно до ч.2 та ч.6 ст.43 Конституції України.

Проте, зазначене вище не позбавляє можливості боржника (фізичну особу) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.11.2020 у справі № 910/726/20, на яку і посилається заявник у своїй заяві.

Відповідна правова позиція стосується можливості відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого до моменту реалізації майна боржника (за взаємної згоди заявника та арбітражного керуючого та при наявності відповідного майна).

Встановлення законодавцем певних правил, що є обов`язковими при зверненні заявника до суду не позбавляє відповідну особу її конституційного права на доступ до суду, однак вимагає виконання цією особою відповідних правил, передбачених законом.

ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність надано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.06.2023, між боржником та арбітражним керуючим Дейнека М.І., якій визначає порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією та передбачає сплату іншої частини авансування протягом 8 місяців в сумі 5 032,50грн щомісячно.

Однак, відповідний договір не підписаний боржником, та, відповідно, не є укладеним, а тому суд його не враховує та не надає йому оцінку.

Договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, підписаного боржником, матеріали заяви не містять.

Також, суд звертає увагу, що належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, заявником суду так і не надано.

Роздруківка кредитної історії, на яку боржник посилається в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник.

Відповідний висновок суду повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 08.11.2022 по справі № 909/937/21.

Крім того, заявником не виконані вимоги ухвали суду від 03.07.2023 в частині надання проекту плану реструктуризації, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

В поданій до суду заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначає, що боржником, відповідно до вимог ч.4 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства надається саме проект плану реструктуризації боргів, який вже потім протягом провадження може змінюватися та доповнюватися, зокрема інформацією, визначеною у вимогах ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд зазначає, що ст.124 КУзПБ встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною третьою цієї статті також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

Так, ч.2 ст.124 КУзПБ визначено, що у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Згідно з ч.3 ст.124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо). Задоволення вимог кредиторів здійснюється арбітражним керуючим пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом.

В свою чергу, розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 КУзПБ, зокрема, щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Така правова позиція узгоджується із висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 910/4793/21.

Отже, суд зазначає, що при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складання реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів уточнюється та погоджується кредиторами.

Як встановлено судом, проект плану реструктуризації не містить будь-яких пропозицій щодо реструктуризації боргів. В поданому плані боржник не визначає суму для задоволення вимог кредиторів та фактично пропонує до списання кредиторську заборгованість.

Таким чином, недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 не усунув.

За приписами ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що заявником - ОСОБА_1 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не усунуто, при цьому судом був наданий достатній час для можливості заявником виконати вимоги ухвали суду та усунути відповідні недоліки, суд дійшов висновку про повернення ОСОБА_1 заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 17.07.2023.

Суддя Лавренюк Т.А.