ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

11.07.2023м. Дніпро№ 904/1796/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляк С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача (заявника): Мельник М.С. ордер від 18.04.2023 №1191393 серія АЕ;

розглянувши заяву відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі №904/1796/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи"

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД"

про стягнення грошових коштів

в с т а н о в и в:

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Через відділ документального забезпечення 27.06.2023 від відповідача надійшла заява від 26.06.2023 за №б/н про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у якій відповідач просить суд визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №904/1796/23 таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем у добровільному порядку погашена заборгованість у повному обсязі.

Розпорядженням керівника апарату від 27.06.2023 за №274 у зв`язку із знаходженням судді ЛІПИНСЬКОГО Олександра Вікторовича у відпустці та надходженням заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/1796/23 за вх. №31386/23.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023.

Ухвалою від 30.06.2023 прийнято заяву відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду та призначено у засідання на 11.07.2023.

В судовому засіданні 11.07.2023 представник відповідача підтвердив, що сплатив у добровільному порядку суму заборгованості у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте його неявка, в силу приписів ч. 3 ст. 328 ГПК України, не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

Стислий виклад позиції позивача

Від позивача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення, якими позивач не заперечує проти задоволення заяви відповідача та просить її задовольнити. Разом з тим просить судове засідання провести без участі представника позивача.

Стислий виклад позиції відповідача (заявника)

Оскільки відповідач у добровільному порядку виконав наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №904/1796/23, на його думку, наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

У даному випадку до предмета доказування входять обставини наявності чи відсутності чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням судового рішення боржником.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2023 у справі №904/1796/23 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1.438,11 - пені, 4.488,85 грн. інфляційних втрат, 2.684,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 8. 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2023, яке набрало законної сили 15.06.2023, був виданий наказ 22.06.2023.

Через відділ документального забезпечення 27.06.2023 від відповідача надійшла заява від 26.06.2023 за №б/н про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказаний наказ виконано добровільно, що підтверджується платіжною інструкцією №2035 від 05.06.2023 на суму 1.438,11 грн, платіжною інструкцією №2036 від 05.06.2023 на суму 4.488,85 грн., платіжною інструкцією №2037 від 05.06.2023 на суму 2.684,00 грн., платіжною інструкцією №2038 від 8.000,00 грн

Наведені вище обставини і зумовили звернення відповідача до суду з даною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 №910/9026/13.

Сутність процедури визнання наказу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, який виник після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом наказу або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Сплата відповідачем на користь позивача заборгованості у розмірі 1.438,11 грн, підтверджується платіжною інструкцією №2035 від 05.06.2023, у якій вказано таке призначення платежу: "сплата пені на викон.ріш. Госп.суду Дніпроп.обл. від 25.05.2023р. по спр.№904/1769/23 (договір про закупівлю №22139 від 12.05.2022р) (_900_)".

Сплата відповідачем на користь позивача заборгованості у розмірі 4.488,85грн, підтверджується платіжною інструкцією №2036 від 05.06.2023, у якій вказано таке призначення платежу: "сплата інфляційних страт на викон.ріш. Госп.суду Дніпроп.обл. від 25.05.2023р. по спр.№904/1769/23 (договір про закупівлю №22139 від 12.05.2022р) (_900_)".

Сплата відповідачем на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00грн, підтверджується платіжною інструкцією №2038 від 05.06.2023, у якій вказано таке призначення платежу: "сплата коштів на виконю ріш. Госп.суду. Дніпроп. обл. від 25.05.2023р. по спр.№904/1769/23 (спл.ситрат на профес. правничу допомогу) (_900_)".

Сплата відповідачем на користь позивача судових витрат у розмірі 2.684,00грн, підтверджується платіжною інструкцією №2037 від 05.06.2023, у якій вказано таке призначення платежу: "компенсац. зі спл. суд. збору на викон.ріш Госп.суду Дніпроп.обл. від 25.05.2023р. по спр.№904/1769/23 (_900_)".

Таким чином обов`язок відповідача перед позивачем зі сплати заборгованості у розмірі 75.302,92 грн та судових витрат у розмірі 2.684,00 грн за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №904/1796/23 відсутній у зв`язку з його припиненням внаслідок добровільного виконання.

Враховуючи вищевикладене, заява відповідача про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №904/1796/23 таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №904/1796/23 таким, що не підлягає виконанню, повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її (оголошення) підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 12.07.2023.

Суддя С.А. Дупляк