УХВАЛА

м. Київ

12.07.2023Справа № 910/10985/23
Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ"

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, що можуть отримати статус учасників справи:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПГ АГРО ПЛЮС" (відповідач-1);

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІУРН" (відповідач-2)

без участі представників учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, в якій просило суд до набрання законної сили рішенням по справі вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на елеваторний комплекс, який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІУРН" та знаходиться за адресою: Чернівецька область, Новоселицький район, місто Новоселиця, вулиця Складська, 10, реєстраційний номер майна: 30;

- накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПГ АГРО ПЛЮС" у межах суми позовних вимог у розмірі 2 885 532,00 грн, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 у банку АТ "РВС БАНК" та на рахунки, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали суду в інших банківських установах.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Отже, у відповідності до господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Клопотання про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Предметом позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПГ АГРО ПЛЮС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІУРН", з якими заявник має намір звернутись до суду, є стягнення коштів у сумі 2 885 532,00 грн.

Підставою для подання позову, заявник зазначає завдання позивачеві відповідачем збитків, втратою (нестачею) кукурудзи у кількості 262,48 т на суму 2 885 532,00 грн, а також посилається на договір складського зберігання товару №СК0108-22 від 01.08.2022, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВПГ АГРО ПЛЮС".

Водночас заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІУРН". Тобто, у даному випадку відсутній зв`язок між обраним заходом забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги, оскільки накладення арешту має стосуватися майна або грошових коштів, що належать особі, до якої позивач має намір пред`явити вимогу про стягнення коштів, тобто Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПГ АГРО ПЛЮС".

Отже, вимоги заявника про накладення арешту на елеваторний комплекс, наведені в заяві про забезпечення позову, не співвідносяться з предметом майбутнього позову.

Щодо вимог заявника про накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПГ АГРО ПЛЮС" у межах суми позовних вимог у розмірі 2 885 532,00 грн, що знаходяться на рахунку позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття зазначених заходів забезпечення позову, оскільки заявником не надано належних та достатніх доказів в підтвердження ускладнення виконання рішення суду за відсутності коштів на рахунках ТОВ "ВПГ АГРО ПЛЮС".

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заявник не надав суду належних доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав належних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Саме лише припущення заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без належного обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

З огляду на наведене вище, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ" про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 12.07.2023.

Суддя О.В. Гулевець