РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.07.2023Справа № 910/3917/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Логістика Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна"

про стягнення 223594,91 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" (далі - Відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Логістика Україна" (далі - Позивач) 182544 грн боргу, 12343,99 грн інфляційних втрат, 3075,74 грн 3% річних та 25631,18 грн пені за договором №21072022 на транспортні експедиційні послуги від 21.07.2022 та Заявками №71,№72 від 21.07.2022, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити надані йому послуги.

Вказану позовну заяву судом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Ремонтна, 8-А, м. Київ) та на адресу яку вказано позивачем у позові, як поштова (вул. Тампере, 11-А, 4 поверх, м. Київ).

Однак, конверти з ухвалою про відкриття провадження в справі були повернуті не врученими.

Разом з тим, 04.05.2023 від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та в той же день адвокат відповідача ознайомився з матеріалами даної справи, про що міститься внутрішній стороні папки справи. Проте, відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2022 між позивачем як перевізником та відповідачем як клієнтом було укладено договір №21072022 на транспортні та експедиційні послуги. Відповідно до пункту 1.1 Договору за цим договором експедитор/перевізник зобов`язується за плату і за рахунок клієнта виконати, а при необхідності - також і організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а клієнт зобов`язується прийняти на оплатити належним чином надані послуги.

Відповідно до п.1.2 Договору конкретний перелік послуг і інформація про них зазначаються в заявці на перевезення вантажу (далі - Заявка) підписаної обома сторонами яка є невід`ємною частиною цього договору. Заявка підписана уповноваженою на те особою клієнта і скріплена печаткою клієнта, направляється експедитору/перевізнику в сканованому вигляді засобами електронного зв`язку з подальшим направленням оригіналу цієї заявки (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, кур`єрською службою або шляхом вручення під розписку).

Відповідно до п. 2.1.12 Договору експедитор/перевізник зобов`язаний протягом 7 робочих днів з дня закінчення надання послуг надати клієнту (в оригіналах) рахунок па оплату, акт здачі-приймання наданих послуг, міжнародну товарно-транспортну накладну (при автомобільному перевезенні) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, документи (рахунки, накладні, тощо), видані особами, які залучалися експедитором/перевізником до виконання цього договору і що підтверджують витрати експедитора/перевізника на оплату їх послуг (робіт), інформацію про транспортні витрати при доставці вантажу по території України, а також документи, що підтверджують оплату зборів (обов`язкових платежів), які були сплачені при виконанні цього договору.

Згідно з п. 2.2.6 Договору клієнт зобов`язаний оплатити належним чином надані послуги експедитора/перевізника, а також відшкодувати попередньо узгоджені з клієнтом і документально підтверджені додаткові витрати, понесені експедитором/перевізником на користь Клієнта з метою виконання цього Договору.

Пунктом 3 Договору врегульовано порядок розрахунків між сторонами. Так, відповідно до п. 3.1 Договору вартість послуг по забезпеченню перевезення та експедирування конкретного вантажу вказується в Заявці клієнта і може бути змінена тільки за письмовою згодою обох сторін.

Пунктом 3.2 Договору вказується, що після надання послуг експедитор/перевізник направляє клієнту Акт приймання-передачі наданих послуг та рахунок на оплату наданих послуг. В Акті приймання-передачі наданих послуг та рахунку також зазначається сума додаткових витрат експедитора/перевізника, що підлягає відшкодуванню йому клієнтом.

Клієнт підписує наданий експедитором/перевізником Акт приймання-передачі наданих послуг протягом 7 (семи) робочих днів з дати його отримання або надає мотивовану письмову відмову від прийняття послуг (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.5 Договору оплата послуг експедитора/перевізника за цим договором і додаткових витрат експедитора/перевізника здійснюється клієнтом в безготівковій формі на підставі наданих експедитором/перевізником Акта приймання - передачі наданих послуг та рахунку.

Між сторонами було підписано Заявку №71 від 21.07.2022 на умовах якої ТОВ «Експрес Логістика Україна» здійснило перевезення на замовлення ТОВ «Гор-Сталь Україна» вантажу по маршруту Польща-Україна, автомобілем з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вантаж: сендвіч-панелі, вагою 3800 т. Ставка фрахту вказана 3758 Євро. Умови оплати вказані у п. 2 Заявки: упродовж 10 днів після отримання оригіналів документів.

Перевезення даного вантажу здійснювалося відповідно до міжнародної товарно- транспортної накладної CMR №332400, згідно якої вантаж був прийнятий до перевезення в Gorlice (Польща) 22.07.2022 - відмітка у графі 21 CMR та 25.07.2022 вантаж було передано одержувачу, що засвідчено в графі 24 CMR.

Також, між сторонами було підписано Заявку №72 на умовах якої ТОВ «Експрес Логістика Україна» здійснило перевезення на замовлення ТОВ «Гор-Сталь Україна» вантажу по маршруту Польща-Україна, автомобілем з державними номерними знаками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вантаж: сендвіч-панелі, вагою 3800 т. Ставку фрахту вказана 3758 Євро. Умови оплати вказані у п. 2 Заявки: упродовж 10 днів після отримання оригіналів документів.

Перевезення даного вантажу здійснювалося відповідно до міжнародної товарно- транспортної накладної CMR №037224, згідно якої вантаж був прийнятий до перевезення в Gorlice (Польща) 22.07.2022 - відмітка у графі 21 CMR та 26.07.2022 вантаж було передано одержувачу, що засвідчено в графі 24 CMR.

Позивач також звертає увагу, що ним відразу були зареєстровані податкові накладні 26.07.2022 № 89 та №90 за здійснені ним перевезення по Заявкам №71 та №72, що підтверджується копіями відповідних податкових накладних.

В позовній заяві позивач зазначив, що 01.08.2023 надіслав на адресу відповідача документи на повну оплату наданих послуг за Заявками №71 та №72. Дане відправлення було отримано відповідачем 05.08.2023.

В матеріалах справи наявні підписані обома сторонами акти надання послуг №А-00696 від 26.07.2022 на суму 127772 грн та № А-00697 від 26.07.2022 на суму 134772 грн, які підтверджують факт прийняття відповідачем без зауважень послуг з транспортного перевезення за Договором.

Враховуючи умови Заявок №71 та №72 щодо строків оплати послуг, відповідач мав би здійснити оплату наданих позивачем послуг з транспортного перевезення у строк до 15.08.2022.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем було частково сплачено у період з 27.09.2022 по 10.02.2023 вартість послуг у сумі 80000 грн, не сплаченими лишилися 182544 грн.

Відповідачем жодних спростувань щодо викладених вище обставин суду не надано.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 909 ЦК України вказує на те, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Зі змісту ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України вбачається, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи містять докази виконання позивачем як перевізником своїх обов`язків з доставки вантажу відповідно до укладеного між сторонами Договору та Заявок №71 та №72 на суму 262544 грн, яка мала бути сплачена протягом 10 днів після отримання оригіналів документів.

Оригінали документів відповідачем було отримано 05.08.2022, однак оплату він здійснював частково і поетапно, а саме: 10000 грн - 27.09.2022, 10000 грн - 17.10.2022, 10000 грн - 18.10.2022, 10000 грн - 01.11.2022, 10000 грн - 10.11.2022, 10000 грн - 28.11.2022, 20000 грн - 10.02.2023, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями

Доказів сплати відповідачем решти вартості послуги у сумі 182544 грн матеріали справи не містять

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 182544 грн з відповідача за Договором та Заявками №71 та №72 підлягає задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 4.7 Договору у разі порушення клієнтом строків оплати наданих послуг він зобов`язаний сплатити експедитору/перевізнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен прострочення зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені вимогою строки не було сплачено позивачу суму наданих послуг з перевезення вантажу.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму боргу - 182544 грн нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 3075,74 грн (у період з 16.08.2022 до 08.03.2023), 12343,99 грн інфляційних втрат (у період з вересня 2022 року до січень 2023 року) та на підставі п. 4.7 Договору 25631,18 грн пені.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань наведених сум, а також контррозрахунку нарахованих фінансових санкцій відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум 3% річних, інфляційних втрат та пені, визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Що ж стосується понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем було додано копії: договору про надання правової допомоги №01/01-03 від 01.03.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер АС №1055572, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №01/01-03 від 01.03.2023, акт здачі-приймання виконання робіт (наданих послуг) №1 від 08.03.2023, квитанція №1 від 08.03.2023 на суму 15000 грн.

З наведеного вбачається, що позивачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу в межах даної справи на суму 15000 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що надані позивачем докази є належними та допустимими доказами на підтвердження обсягу та вартості наданих позивачу послуг на професійну правничу допомогу, відповідачем заяв про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу не заявлялось, а тому на відповідача покладаються понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у межах даного спору у сумі 15000 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" (02099, м. Київ, вул. Ремонтна, 8-А; ідентифікаційний код 41636516) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Логістика Україна" (43020, м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 17; ідентифікаційний код 41868431) 182544 (сто вісімдесят дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн боргу, 12343 (дванадцять тисяч триста сорок три) грн 99 коп. інфляційних втрат, 3075 (три тисячі сімдесят п`ять) грн 74 коп. 3% річних, 25631 (двадцять п`ять тисяч шістсот тридцять одну) грн 18 коп. пені, 3353 (три тисячі триста п`ятдесят три) грн 92 коп. судового збору та 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.