ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Справа № 918/293/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Бучек В.О. адвокат

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Садового товариства "Західний" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 22.05.2023 суддею Войтюком В.Р., повне рішення складено 29.05.2023, у справі № 918/293/23

за позовом Садового товариства "Західний"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про визнання права власності

В березні 2023 року Садове товариство "Західний" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (далі - відповідач) про визнання права комунальної власності, у якому просить визнати за Садовим товариством "Західний" право приватної власності на бетонні електроопори в кількості 1283 штук, на які змонтовані повітряні лінії електропередач потужністю 04 кВт загальною протяжністю 34,17 км, розташовані та території Садового товариства "Західний", с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідач неправомірно заперечує право власності позивача на бетонні електроопори без достатньої юридичної на те підстави, а також протиправно без погодження з власником майна користується таким майном, що належить позивачу та обліковуються на його балансі. Також на думку позивача відповідач незаконно використовує не належне останньому майно укладаючи договори з провайдерами електронних комунікаційних послуг.

Зважаючи на вказані обставини, позивач просив суд визнати право приватної власності на бетонні електроопори в кількості 1 283 штук на яких змонтовані повітряні лінії електропередач потужністю 04 кВт, загальною протяжністю 34,17 км, розташовані на території Садового товариства "Західний" с. Нова Українка, Рівненського району, Рівненської області.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 у справі № 918/293/23, у задоволенні позову Садового товариства "Західний" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про визнання права комунальної власності - відмовлено.

Позивач Садове товариство "Західний", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 у справі № 918/293/23 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю /а.с. 202-207/.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- 21.03.2019 між Садовим товариством"Західний" (далі - позивач) та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (далі - відповідач) було укладено договір про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих мереж (далі - договір про передачу).

- на підставі договору про передачу позивач передав, а відповідач прийняв безоплатно у власність основні засоби у складі ПЛ-0,4кВ від КТП № 635 довжиною 3,74 км, про що свідчить акт приймання-передачі основних засобів від 21.03.2019;

- 15.07.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих мереж (далі - договір про передачу).

- на підставі договору про передачу позивач передав, а відповідач прийняв безоплатно у власність основні засоби у складі ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 5,0 км, про що свідчить акт приймання-передачі основних засобів від 15.07.2020;

- ні підписані позивачем та відповідачем договори про передачу, ні акти до них, не містять жодних згадок про приймання-передачу у власність відповідача залізобетонних опор, на яких кріпиться ПЛ - повітряна лінія, а також відсутні будь-які зауваження зі сторони відповідача про хід виконання та фактичної передачі вказаних у них об`єктів;

- відповідно до інвентаризації електромереж від 2016 року та технічної документації від 2010 року на позабалансовому рахунку в розрізі КТП, електромережі повітряних ліній - 0,4 кВ, що змонтовані на залізобетонних опорах, а саме ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 3,7 км змонтовано на 107 опорах, а ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 5,0 км - рахується 196 залізобетонних опор;

- відповідно до пунктів 1.1 договорів про передачу, предметом договорів визначено об`єкт розподільчих мереж: ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 - довжиною 3,74 км та 5,0 км, що знаходиться за адресою: с. Нова Українка;

- позивачем під час передачі повітряних ліній не передавалися відповідачу залізобетонні опори, на яких змонтовано повітряні лінії та з балансу позивача у власність відповідача не було передано на будь-якій стадії. Такої передачі залізобетонних опор не проводилось з міркування забезпечення можливості нормального функціонування освітлення території садового Товариства, оскільки на зазначених опорах облаштовано вуличне освітлення вулиць садового товариства, що також перебуває на балансі позивача;

- 23.12.2022 на адресу відповідача направлено лист № 69 щодо компенсації Садовому товариству "Західний" вартості утримання залізо-бетонних електроопор відповідачем, однак листом № 10426 від 25.12.2022 останній повідомив позивача про відмову в компенсації вартості утримання електроопор;

- обгрунтовуючи відмову відповідач вказує, що електроопори належать йому. При цьому в листом № 10426 відповідачем вказано, що виконання та фактична передача об`єктів підтверджена актами приймання-передачі, складеними на виконання означених договорів та підписаних сторонами без зауважень. Зазначені два об`єкти: ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 5,0 км та ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 3,7 км - перебувають на балансовому обліку відповідача;

- в листі № 10426 відповідач посилається на ст. 1 розділу 1 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" повітряна лінія електропередачі - електроустановка, призначена для передавання електричної енергії по проводах, розташованих просто неба і прикріплених за допомогою ізоляторів та арматури до опор або кронштейнів і стовпів на інженерних спорудах (мостах, шляхопроводах тощо);

- 29.12.2022 на адресу позивача надійшов лист № 27/10450, в якому відповідач додатково повідомляє позивача про відмову укласти договір на компенсацію витрат на утримання електроопор, посилаючись на закон України "Про ринок електричної енергії", у відповідності до якого електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії. У свою чергу електроустановка визначена як комплекс взаємопов`язаного устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії чи споживання енергії;

- у листі № 27/10450 відповідач посилається на закон України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" та Правила улаштування електроустановок підсумовуючи норми яких видає їх за висновки законодавства та стверджує, що під терміном "повітряна лінія" потрібно розуміти не лише провода, якими здійснюється розподіл електричної енергії, а й інше допоміжне обладнання, у тому числі ті споруди, на яких вони закріплені, оскільки всі частини повітряної лінії утворюють єдине ціле та виконують єдину мету - розподіл електричної енергії;

- на переконання позивача за документами наданими відповідачем суд віддав перевагу доказам однієї сторони справи, при цьому не спростувавши доводи позивача. Характер такої справи та її складність потребує залучення до цього питання спеціалістів та експертів, які б надали однозначний висновок;

- позивач вважає, що залізобетонні опори загальною кількістю 303 своєю власністю. Нікому ним у власність будь-яких третіх осіб не передавались, опори використовуються позивачем для забезпечення території садового товариства освітленням в темну пору доби. І жодний документ не підтверджує та не може підтверджувати передачі опор відповідачу чи будь-яким третім особам;

- передані на баланс відповідачу повітряні лінії проводять енергію, однак, залізобетонні опори ніяким чином не призначені для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії чи споживання енергії, а є лише опорами на яких розміщено не лише повітряні лінії електропередач, а ще на них розміщено систему освітлення вулиць садового товариства, електронні комунікаційні мережі, тому посилання на вказаний закон не підтверджує власності за відповідачем на електроопори;

- позивач вважає, що складні (складені) речі складаються з простих речей. Прості речі - це ті, які є органічною єдністю, поділ яких призводить до юридичного зникнення самої речі. Відповідно речі можуть бути ділимими і неподільними. Ділимими є речі, які в результаті фізичного розділу не втрачають свого призначення (функцій);

- спірні електроопори в такому випадку не втратять свого функціонування в частині забезпечення території садового товариства освітленням та як місце розміщення телекомунікаційних мереж, відповідно повітряні лінії та залізобетонні опори, при розподілі не втратять своїх властивостей та зможуть повноцінно функціонувати (при встановленні інших електроопор);

- посилання відповідача на те, що повітряні лінії є складними речами які складаються з проводу та бетонних опор не можуть розглядатися окремо, є хибним та маніпулятивним.

- суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення не взяв до уваги положення пункту 32 ч. 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", не врахував, що електроопори та лінії передач - це пов`язані між собою складові частини електричних систем передачі енергії. Електроопори (також відомі як опори ліній передач) є конструктивними елементами, які служать для підтримки та утримання ліній передач електроенергії. Вони зазвичай складаються з металевих стовпів, бетонних блоків або інших матеріалів, які забезпечують міцність та стійкість ліній. Електроопори розташовуються вздовж траси лінії передачі та підтримують проводи, які переносять електричну енергію. Лінії передач, зі свого боку, складаються з проводів, що пролягають вздовж електроопорів. Ці проводи переносять електричний струм від джерела енергії (наприклад, електростанції) до кінцевих споживачів (населення, промислові підприємства тощо). Лінії передач можуть бути повітряними, коли проводи розташовані на електроопорах, або підземними, коли проводи закладені в землю. Отже електроопори та лінії передач - це дві різні, але взаємопов`язані речі, які спільно використовуються для передачі електричної енергії від джерела до споживачів.

Враховуючи вищевикладене скаржник вважає, що місцевий господарський суд допустив ряд помилок без ретельного вивчення обставин справи і ухвалив неправильне рішення з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

09.06.2023 апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції.

Листом № 918/293/23/3686/23 від 09.06.2023 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області.

15.06.2023 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 918/293/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Садового товариства "Західний" на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 у справі № 918/293/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.07.2023 о 09:20 год. /а.с. 221-222/.

28.06.2023 (вх. № 5466/23) від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 у справі № 918/293/23 залишити без змін, апеляційну скаргу Садового товариства "Західний" залишити без задоволення /а.с. 226-229/.

На підставі розпорядження від 11.07.2023 № 01-05/332 керівника апарату суду у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 06.07.2023 № 685/0/25-23 про звільнення Дужича С.П. з посади судді Північно-західного апеляційного господарського суду, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/293/23 між суддями, протокол від 11.07.2023, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Тимошенко О.М., Савченко Г.І.

Ухвалою суду від 11.07.2023 колегією суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Тимошенко О.М., Савченко Г.І. прийнято справу № 918/293/23 до свого провадження.

В судовому засіданні 12.07.2023 представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином /а.с. 223/.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 20.06.2023 явка представників сторін в судове засідання 12.07.2023 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2019 року між Садовим товариством "Західний" та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" укладено договір про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих мереж (далі - договір про передачу), на підставі якого позивач передав, а відповідач прийняв безоплатно у власність основні засоби у складі ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 3,74 км, про що свідчить акт приймання-передачі основних засобів від 21 березня 2019 року.

15 липня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих мереж, на підставі якого позивач передав, а відповідач прийняв безоплатно у власність основні засоби у складі ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 5,0 км, про що свідчить акт приймання-передачі основних засобів від 15 липня 2020 року.

Позивач стверджує, що підписані договори про передачу та акти до них, не містять жодних згадок про приймання-передачу у власність відповідача залізобетонних опор, на яких кріпиться ПЛ - повітряна лінія, а також відсутні будь-які зауваження зі сторони відповідача про хід виконання та фактичної передачі вказаних у них об`єктів.

Відповідно до інвентаризації електромереж від 2016 року та технічної документації від 2010 року на позабалансовому рахунку в розрізі КТП, електромережі повітряних ліній - 0,4 кВ, що змонтовані на залізобетонних опорах, а саме ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 3,7 км змонтовано на 107 опорах, а ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 5,0 км - рахується 196 залізобетонних опор.

Відповідно до пунктів 1.1 договорів про передачу, предметом договорів визначено об`єкт розподільчих мереж: ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 - довжиною 3,74 км та 5,0 км, що знаходиться за адресою: с. Нова Українка.

Позивач зазначає, що відповідачу під час передачі повітряних ліній не передавалось залізобетонних опор, на яких змонтовано повітряні лінії та з балансу позивача у власність відповідача не було передано на будь-якій стадії.

23 грудня 2022 року на адресу відповідача направлено лист № 69 щодо компенсації позивачу вартості утримання залізобетонних електроопор.

Листом № 10426 від 25.12.2022 відповідач повідомив позивача про відмову в компенсації вартості утримання електроопор, оскільки електроопори належать йому.

Позивач вважає, що залізобетонні опори загальною кількістю 303 своєю власністю. Нікому ним у власність будь-яких третіх осіб не передавались, опори використовуються позивачем для забезпечення території садового товариства освітленням в темну пору доби. І жодний документ не підтверджує та не може підтверджувати передачі опор відповідачу чи будь-яким третім особам.

Передані на баланс відповідачу повітряні лінії проводять енергію, однак, залізобетонні опори ніяким чином не призначені для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії чи споживання енергії, а є лише опорами на яких розміщено не лише повітряні лінії електропередач, а ще на них розміщено система освітлення вулиць садового товариства, електронні комунікаційні мережі, тому посилання на вказаний закон не підтверджує власності за відповідачем на електроопори.

Позивач вважає, що складні (складені) речі складаються з простих речей. Прості речі - це ті, які є органічною єдністю, поділ яких призводить до юридичного зникнення самої речі. Звісно, що неприпустимим є правочин щодо частини простої речі, і в цьому сенсі проста річ набуває характеристик неподільної речі.

Зважаючи на вказані обставини, позивач вважає, що відповідач неправомірно заперечує право власності позивача на бетонні електроопори без достатньої юридичної на те підстави, а також протиправно без погодження з власником майна користується таким майном, що належить позивачу та обліковуються на його балансі, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на бетонні електроопори в кількості 1 283 штук на яких змонтовані повітряні лінії електропередач потужністю 04 кВт. загальною протяжністю 34,17 км.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

За результатами розгляду справи № 918/293/23 Господарський суд Рівненської області вирішив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" є власником двох об`єктів, а саме: ПЛ-0,4 кВ від КТП-634 довжиною 5,0 км та ПЛ-0,4 кВ від КТП-635 довжиною 3,7 км, які перебувають на балансовому обліку останнього, кожен з них обліковується як єдиний об`єкт електроенергетики, позивач не довів порушеного права, що у свою чергу обумовлено настанням передбачених законом правових наслідків у вигляді визнання права власності.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

В Україні відбувся процес реформування електроенергетичної галузі. Одним з основних етапів реформи є відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб.

Згідно з п. 56 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 3 статті 91 ЦК України передбачено, що юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

13 листопада 2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1413 "Про видачу Приватному акціонерному товариству "Рівнеобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом". :

Згідно з постановою НКРЕКП № 1413 від 13.11.2018 Приватному акціонерному товариству "Рівнеобленерго":

- видано ліцензію на право провадження з 01 січня 2019 року господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності;

- з 01 січня 2019 року анульовано ліцензію на право провадження | господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 28 серпня 1996 року № 55, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 28 серпня 1996 року № 56, на підставі пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".

Отже з 01 січня 2019 року відповідач Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" виконує функції оператора системи розподілу (ОСР) та є суб`єктом господарювання, що здійснює ліцензовану господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Рівненської області з використанням об`єктів електроенергетики, які забезпечують стале функціонування об`єднаної енергетичної системи України.

21 березня 2019 року між Садовим товариством "Західний" та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" укладено договір про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів), розподільчих мереж, предметом якого є безоплатна передача позивачем у власність відповідача об`єкта розподільчих мереж: ПЛ-0,4 кВ від КТП № 634 довжиною 5,0 км.

Виконання та фактична передача об`єкта підтверджена актом приймання-передачі, складеним на виконання означеного договору та підписаного сторонами без зауважень.

Електроопори є невід`ємною частиною ПЛ-0,4 кВ від ТП 634 Л-1 "Центральна", Л-2 "Рівненська", Л-3 "Міська", зазначені повітряні лінії разом з опорами, що входять до їх складу, знаходиться на балансі відповідача та обліковуються під інвентарними номерами № 30052182, № 30052183, № 30052184 відповідно.

Вищезазначене підтверджується паспортом повітряної лінії електропередач напругою до 0,4 кВ на ПЛ - 0,4 кВ від ТП 634, складеним 21 березня 2019 року та довідкою ПрАТ "Рівнеобленерго" від 04 квітня 2023 року № 44-28/3037. За інформацією, наявною в паспорті, вищезазначена повітряна лінія разом з електроопорами була побудована в 1987 році та введена в експлуатацію в 1987 році. З дати введення в експлуатацію вказана лінія та електроопори свого місця розташування не змінювали.

Отже з наведених документів вбачається, що відповідач є власником ПЛ-0,4 кВ від КТП № 634, довжиною 5,0 км, разом з опорами, через які вона проходить.

15 липня 2020 року між Садовим товариством "Західний" та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" укладено договір про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих мереж, предметом якого є безоплатна передача позивачем у власність відповідача об`єкта розподільчих мереж: ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 3,74 км.

Виконання та фактична передача об`єкта підтверджена актом приймання-передачі, складеним на виконання означеного договору та підписаного сторонами без зауважень.

Електроопори є невід`ємною частиною ПЛ-0,4 кВ від ТП 635 Л-1 "Село", Л-2 "Дачі". Зазначені повітряні лінії разом з опорами, що входять до їх складу, знаходяться на балансі відповідача та обліковується під інвентарними номерами № 30053715, № 300537І6 відповідно.

Вищезазначене підтверджується паспортом повітряної лінії електропередач напругою до 0,4 кВ на ПЛ-0,4 кВ від ТП 635, складеним 15 липня 2020 року та довідкою ПрАТ "Рівнеобленерго" від 04 квітня 2023 року № 44-28/3038. За інформацією, наявною в паспорті, вищезазначена повітряна лінія разом з електроопорами була побудована в 1987 році та введена в експлуатацію в 1987 році. З дати введення в експлуатацію вказана лінія та електроопори свого місця розташування не змінювали.

Отже з наведених документів вбачається, що відповідач є власником ПЛ-0,4 кВ від КТП № 635 довжиною 3,74 км разом з опорами, через які вона проходить.

Пунктом 27 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії. У свою чергу, електроустановка визначена як комплекс взаємопов`язаного устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії чи зберігання енергії (п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії складають систему розподілу електричної енергії (п. 82 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Об`єктом передачі електричної енергії є повітряні та кабельні лінії електропередачі, трансформаторні підстанції, розподільні пункти та пристрої (п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів").

Законом України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" деталізовано визначення, що є лінійним об`єктом енергетичної інфраструктури.

Так п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" передбачено, що лінійний об`єкт енергетичної інфраструктури - комплекс об`єктів енергетичної інфраструктури, включаючи наземні, надземні та підземні об`єкти, пов`язані повітряними та кабельними лініями та призначені для передачі та розподілу електричної енергії, а також будівлі та споруди, площею до 200 квадратних метрів, у тому числі електричні підстанції, трансформаторні підстанції, розподільчі пункти та пристрої, споруди опорних конструкцій, допоміжне обладнання, зв`язані з ними єдиним технологічним процесом, які забезпечують безпечну та надійну експлуатацію, виробництво, передачу і розподіл електричної та теплової енергії.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів", повітряна лінія електропередачі - електроустановка, призначена для передавання електричної енергії по проводах, розташованих просто неба і прикріплених за допомогою ізоляторів та арматури до опор або кронштейнів і стояків на інженерних спорудах (мостах, шляхопроводах тощо).

Подібне за змістом поняття викладено і у Правилах улаштування електроустановок. А саме, у ПУЕ повітряна лінія до 1 кВ розуміється як споруда, призначена для передавання електричної енергії проводами, розташованими просто неба та закріпленими за допомогою ізоляторів і арматури на опорах або кронштейнах, на стінах будівель і на інженерних спорудах.

Під терміном "повітряна лінія" законодавство розуміє не лише провода, якими здійснюється розподіл електричної енергії, а й інше, допоміжне обладнання, у тому числі ті споруди, на яких вони закріплені, оскільки всі частини повітряної лінії утворюють єдине ціле та виконують єдину мету - розподіл електричної енергії.

Крім того у підручнику "Електричні мережі та системи" (автор В.В. Кирик), зокрема, наведено основні відомості про електричні мережі та системи, показано конструкції ліній електропередавання, схеми заміщення ліній електропередавання повітряного і кабельного виконання та трансформаторів та зазначено, що Повітряна лінія (ПЛ) електропередавання - споруда для передавання електричної енергії проводами, розташованими просто неба і прикріпленими за допомогою ізолювальних конструкцій та арматури до опор або кронштейнів і стояків на інженерних спорудах (мостах, шляхопроводах тощо).

Це означає, що Повітряна лінія є єдиним цілісним об`єктом, який може бути використаний за призначенням лише у разі використання усіх його складових частин (є складною річчю).

Згідно з ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 187 ЦК України передбачено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Відповідно до ст. 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 1.4 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМ від 04.03.1997 № 209, електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать.

Отже повітряна лінія є складною річчю із великою кількістю складових частин, котрі пов`язані спільним призначенням, і які не можуть бути відокремлені без їх пошкодження або істотного знецінення.

Залізобетонні опори є основним елементом повітряної лінії електропередач. Її призначення підтримувати проводи на певній висоті від землі, а також ізолятори та арматуру для кріплення.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те. що повітряні лінії та залізобетонні опори, при розподілі не втратять своїх властивостей та зможуть повноцінно функціонувати, а також що залізобетонні опори ніяким чином не призначені для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що повітряна лінія є діючою та служить для постачання електричної енергії і ризики та правові наслідки, які можуть настати у разі вчинення з нею будь-яких дій можуть суттєво вплинути на її функціонування, що в свою чергу, суперечитиме потребам суспільної необхідності, які у даному випадку є приорітетними.

Передавши у власність Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" об`єкт розподільчих мереж повітряні лінії, а саме: ПЛ-0,4 кВ від КТП-634 довжиною 5,0 км та ПЛ-0,4 кВ від КТП-635 довжиною 3,74 км, позивач передав право власності на всі її приналежності та складові частини. До того ж позивач передав лише 8,74 км ПЛ, а вимагає повернути опори на протяжності 34,17 км.

Отже Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" є власником двох об`єктів, а саме: ПЛ-0,4 кВ від КТП-634 довжиною 5,0 км та ПЛ-0,4 кВ від КТП-635 довжиною 3,74 км, які перебувають на балансовому обліку останнього, кожен з них обліковується як єдиний об`єкт електроенергетики.

У статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Тому договір від 21.03.2019 про безоплатну передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих мереж та договір від 15.07.2020 про передачу об`єкта (об`єктів) розподільчих електричних мереж є правомірними у відповідності до ст. 204 ЦК України.

Відповідно до статті 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1 ст. 41 Конституції України).

З огляду на вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Садового товариства "Західний" не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі були також відображені останнім у позовній заяві, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 у справі № 918/293/23 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Садового товариства "Західний" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 у справі № 918/293/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 918/293/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "14" липня 2023 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.