ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2023 р. Справа№ 925/1383/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - Савенко Ю.Н.,

від відповідача - не з`явився,

від органу ДВС - не з`явився,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023

про задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця

у справі № 925/1383/18 (суддя Дорошенко М.В.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Азот"

до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

про стягнення 37 865 704,39 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Публічне акціонерне товариство "Азот" звернулося до Господарського суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. у виконавчому провадженні №68802369, відкритому за наказом Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 року, виданому на виконання рішення від 19.02.2019 року у справі №925/1383/18 в якій просило:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо не прийняття рішення про продовження (відновлення) вчинення виконавчих дій у ВП №68802369 з виконання наказу №925/1383/18, виданого 25.03.2019 року Господарським судом Черкаської області;

- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. усунути порушення шляхом поновлення вчинення виконавчих дій у ВП № 68802369, про що винести відповідну постанову.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник вважає, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №925/1383/18, виданого 25.03.2019 року, на підставі пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", до вирішення питання по суті.

Зупиняючи вчинення виконавчих дій, державний виконавець зазначив, що згідно наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" боржник ПАТ "Черкасиобленерго" включено до об`єктів малої приватизації (що станом на 27.04.2022 року стало підставою для зупинення вчинення виконавчих дій).

У зв`язку зі змінами в законодавстві (внесення змін до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" згідно з Законом України від 28.07.2020 року №2468-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави") відпали підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802369, у зв`язку з чим ПрАТ "Азот" направило на адресу ВПВР УЗПВР у Черкаській області клопотання від 29.11.2022 року №501-06/350, в якому просило поновити вчинення виконавчих дій у ВП № 68802369.

Однак, державний виконавець, не вчинив дій по продовженню (відновленню) примусового виконання рішення суду, жодних постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу ПрАТ "Азот" не надходило.

Стягувач вважає, що в даному випадку вбачається бездіяльність державного виконавця, яка є незаконною та протиправною.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року скаргу Приватного акціонерного товариства "Азот" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. у справі №925/1383/18 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо не прийняття рішення про продовження (відновлення) вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802369 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 року у справі №925/1383/18. Зобов`язано Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. поновити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68802369, про що винести відповідну постанову.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у зв`язку зі змінами в національному законодавстві, а саме, до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", відпали підстави для подальшого зупинення виконавчого провадження, а тому державний виконавець з моменту отримання клопотання стягувача безпідставно не вчинив дій по продовженню примусового виконання рішення суду у порядку, встановленому законом, та, всупереч частині 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", не прийняв відповідної постанови з цього питання.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. у виконавчому провадженні №68802369 відмовити повністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Скрипка І.М., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 року апеляційну скаргу Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також, не погодившись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. у виконавчому провадженні №68802369 відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційних скарг мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Також на думку скаржників місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема скаржники вважають, що держава Україна в особі Міністерства енергетики України прямо володіє пакетом акцій у статутному капіталі ПАТ "Черкасиобленерго" у розмірі 46,000038% та в особі Фонду державного майна України опосередковано (через ПрАТ "Українська енергозберігаюча сервісна компанія (ПрАТ "УкрЕСКО") володіє пакетом акцій у статутному капіталі боржника ПАТ "Черкасиобленерго" у розмірі 25%, що підтверджується інформаційною довідкою ПАТ "Національний депозитарій України" №78612 від 21.07.2022 року, сформованою станом на 20.07.2022 року. Таким чином, держава Україна володіє контрольним пакетом акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", який в сукупності складає 71 % в статутному капіталі боржника, а зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802369 від 27.04.2022 року відповідно до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" відповідало нормам чинного законодавства. Також скаржники зазначають, що введення законодавцем нових вимог щодо підстав зупинення вчинення виконавчих дій не може впливати на ту частину відносин боржника та органу ДВС, які вже вчинені та завершені (виконавчі дії зупинено постановою від 27.04.2022 року). Крім цього, з урахуванням одночасної дії частин 5 та 7 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавця з`явилася альтернатива визначення завершення строку дії зупиненого виконавчого провадження: або до усунення обставин, що стали підставою для зупинення (частина 5 названої статті), або до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації (частина 7 названої статті). Окрім того, внесення законом змін до вимог щодо розміру пакету акцій для приватизації не може вважатися обставиною (яка була підставою для зупинення вчинення виконавчих дій), як така, що була усунута. Таким усуненням обставин може бути лише виключення пакету акцій відповідача із переліків об`єктів приватизації, або завершення самої приватизації, але не внесення змін до закону про нові вимоги для зупинення виконавчих дій щодо розміру пакету акцій. Й наостанок скаржники вважають, що виходячи зі змісту статті 5 Цивільного кодексу України, внесення змін до чинного законодавства в частині визначення нової обставини для зупинення вчинення виконавчих дій не поширюється на зупинене виконавче провадження, яке відбулося 27.04.2022 року за раніше чинною нормою, не може його змінювати і не є підставою для анулювання цієї вчиненої (завершеної) дії шляхом поновлення виконавчого провадження.

10.05.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційних скарг Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року, витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/1383/18.

22.05.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Черкаської області надійшли матеріали справи №925/1383/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 року, у зв`язку з відпусткою судді Скирпки І.М., сформовано для розгляду справи №925/1383/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: ОСОБА_1, Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року у справі №925/1383/18, об`єднано зазначені апеляційні скарги в одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 14.06.2023 року.

07.06.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", відповідача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 року у справі №925/1383/18 клопотання Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено.

13.06.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Публічного акціонерного товариства "Азот", позивача у справі, надійшов відзив на апеляційні скарги в якому останній просив апеляційні скарги зашити без задоволення, а хвалу суду першої інстанції без змін, а також клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 року клопотання Публічного акціонерного товариства "Азот" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Черкаському окружному адміністративному суді задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 року розгляд справи відкладено на 19.07.2023 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 року, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, сформовано для розгляду справи №925/1383/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 року апеляційні скарги Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року у справі №925/1383/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

В судовому засіданні 19.07.2023 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг. Представники відповідача та державного виконавця в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників відповідача та державного виконавця.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.02.2019 року у справі №925/1383/18 задоволено частково позов публічного акціонерного товариства "Азот" до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про стягнення 37 865 704,39 грн. та стягнено з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь публічного акціонерного товариства "Азот" 25 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 7 678 669,43 грн. інфляційних нарахувань, 1 665 921,85 грн. три проценти річних та 515 168,87 грн. витрат на сплату с удового збору. (т.1, а.с. 75-85).

25.03.2019 року Господарський суд Черкаської області на виконання прийнятого ним рішення від 19.02.2019 року у справі №925/1383/18 видав наказ про стягнення з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь публічного акціонерного товариства "Азот" 25 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 7 678 669,43 грн. інфляційних нарахувань, 1 665 921,85 грн. три проценти річних та 515 168,87 грн. витрат на сплату с удового збору. (т.1, а.с. 88).

У цьому наказі господарський суд вказав строк пред`явлення його до виконання по 19.03.2022 року.

В подальшому, 14.04.2022 року державний виконавець на підставі наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 року у справі №925/1383/18 та заяви стягувача про примусове виконання рішення та відкриття виконавчого провадження від 11.03.2022 року №501-06/105 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68802369 щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь приватного акціонерного товариства "Азот" 25 000 000, 00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 7 678 669, 43 грн. інфляційних нарахувань, 1 665 921,85 грн. три проценти річних та 515 168,87 грн. витрат на сплату с удового збору. (т.1, а.с. 97-98).

Втім, 27.04.2022 року державний виконавець виніс постанову у виконавчому провадження №68802369 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 року у справі №925/1383/18 на підставі пункту 12 частини першої статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки згідно з наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 "Про затвердження переліків обєктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році", боржника ПАТ "Черкасиобленерго" включено до об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році. (т.2, а.с. 9).

Так, наказом Фонду державного майна України №1 від 04.01.2022 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році", затверджено, зокрема, згідно з додатком № 1 приватизацію пакета акцій розміром 46% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго". (т.2, а.с. 11-13).

У подальшому, у зв`язку зі змінами в законодавстві (внесення змін до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" Законом України №2468-1Х від 28.07.2022), стягувач звернувся до ВПВР УЗПВР у Черкаській області з клопотанням від 29.11.2022 року за №501-06/350, в якому просив поновити вчинення виконавчих дій у ВП № 68802369. (т.2, а.с. 10).

Вказане клопотання отримано ВПВР УЗПВР у Черкаській області 30.11.2022 року.

Отже, спір у даній справі на думку ПрАТ "Азот", виник у зв`язку з тим, що державний виконавець всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" (частина 5 статті 35) не вчинив дій по продовженню (відновленню) примусового виконання рішення суду, жодних постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу ПрАТ "АЗОТ" не надходило.

Стягувач вважає, що в даному випадку вбачається бездіяльність державного виконавця, яка є незаконною та протиправною.

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частинами 1, 2 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абз. 1 частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 14, частини 1 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є, зокрема, виконавець, сторони (стягувач і боржник), представники сторін.

Так, права та обов`язки виконавців визначені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, частиною 1 та пунктом 1 частини 2 названої статті встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та аналогічна норма міститься у статті 339 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підстави для зупинення вчинення виконавчих дій.

Головний державний виконавець ВПВР УЗПВР у Черкаській області Вельган О.В., приймаючи у ВП №68802369 постанову від 27.04.2022 року про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №925/1383/18, виданого 25.03.2019 року, послалася на пункт 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній станом на 03.05.2022) визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Як зазначила Головний державний виконавець ВПВР УЗПВР у Черкаській області Вельган О.В. у постанові від 27.04.2022 року та встановлено судом першої інстанції, наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" боржника ПАТ "Черкасиобленерго" включено до об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році.

Наказом Фонду державного майна України №1 від 04.01.2022 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році", затверджено, зокрема, згідно з додатком №1 приватизацію пакета акцій розміром 46% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго". Департаменту приватизації та регіональним відділенням Фонду державного майна України було також наказано забезпечити здійснення заходів із приватизації об`єктів, включених до Переліків, а також продовжити приватизацію об`єктів, включених до Переліків, по яких рішення про приватизацію прийняті.

У подальшому Законом України від 28.07.2022 року №2468-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" було внесено зміни в пункт 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", в результаті чого даний пункт було викладено в такій редакції: "виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації".

У зв`язку зі змінами в законодавстві стягувач звернувся до ВПВР УЗПВР у Черкаській області з клопотанням від 29.11.2022 за №501-06/350, в якому просив поновити вчинення виконавчих дій у ВП №68802369. (т.2, а.с. 10).

Указане клопотання отримано ВПВР УЗПВР у Черкаській області 30.11.2022 року.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, строки розгляду заяв та клопотань сторін зазначеним законом не встановлені.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, колегія суддів вважає, що в даному випадку державний виконавець був зобов`язаний у розумні строки розглянути клопотання стягувача та прийняти з цього питання відповідне рішення чи вчинити дії.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують розгляд органом ДВС клопотання стягувача від 29.11.2022 року у розумні строки.

Згідно частини 7 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (частина 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно пункту 5 частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до об`єктів малої приватизації належать пакети акцій акціонерного товариства, утвореного у процесі приватизації або корпоратизації, акції (частки), що належать державі у статутному капіталі господарських товариств, інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності та розташованих на території України або за її межами, крім пакетів акцій акціонерних товариств, що належать до об`єктів великої приватизації.

Разом із тим, до об`єктів великої приватизації належать об`єкти державної або комунальної власності (єдині майнові комплекси державних підприємств та пакети акцій (часток) суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі) та пули, вартість активів яких (для пулу загальна вартість активів об`єктів приватизації, з яких сформовано пул) згідно з даними фінансової звітності за останній звітний рік перевищує 250 мільйонів гривень (частина 3 статті 5 вищевказаного Закону).

Тобто, сам факт віднесення державного пакету акцій статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до об`єктів малої приватизації згідно наказу ФДМУ від 04.01.2022 року №1 підтверджує те, що до приватизації включено пакет акцій боржника у розмірі менше 50 відсотків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в постанові Верховного Суду від 11.01.2022 року у справі №17-14-01/1494 судом касаційної інстанції встановлено наступне:

" 62.1. Наказом Фонду державного майна України № 145 від 05.02.2021 року "Про прийняття рішення про приватизацію державного пакету акцій ПАТ "Черкасиобленерго" прийнято рішення про приватизацію державного пакету акцій розміром 46% статутного капіталу ПАТ "Черкасиобленерго". Оскільки пакет акцій становить менш ніж 50% статутного капіталу ПАТ "Черкасиобленерго" його віднесено до об`єктів малої приватизації.

62.2. Наказом Фонду державного майна України від 25.04.2018 року №550 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,6585% статутного капіталу ПрАТ "УкрЕСКО", яка володіє 25 % акцій ПАТ "Черкасиобленерго".

62.3. Будь-якого рішення органу приватизації в розумінні Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" Фондом державного майна України про приватизацію саме вказаних 25% акцій ПАТ "Черкасиобленерго", не приймалось.

64. Враховуючи встановлене (пункт 62 цієї Постанови), колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що державний пакет акцій ПАТ "Черкасиобленерго" в розмірі 25%, якими володіє ПрАТ "УкрЕСКО", та які фактично (опосередковано) належать державі, не є об`єктом приватизації відповідно до статті 5 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", відтак, на цей час відсутні підстави для застосування положень частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", які виникають у разі прийняття рішення про включення пакетів акцій ПАТ "Черкасиобленерго" 46% та 25% відповідно до переліку об`єктів приватизації"."

Згідно частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку стосовно ПАТ "Черкасиобленерго" постановою Верховного Суду від 11.01.2022 року у справі №17-14-01/1494 встановлено, що об`єктом приватизації є пакет акцій ПАТ "Черкасиобленерго", що належать державі, в розмірі 46%.

Встановлені Верховним Судом щодо ПАТ "Черкасиобленерго" обставини підтверджують позицію ПрАТ "Азот" відносно того, що оскільки пакет акцій, які підлягають приватизації, становить менше ніж 50% статутного капіталу ПАТ "Черкасиобленерго", відтак відсутні правові підстави для застосування статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" та зупинення вчинення виконавчих дій.

При цьому колегія суддів зауважує, що у справі №17-14-01/1494 ПАТ "Черкасиобленерго" в обґрунтування свого клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство, також посилалося на ту обставину, що держава Україна володіє контрольним пакетом акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", який в сукупності складає 71% в статутному капіталі боржника.

Отже, колегія суддів вважає доводи апелянтів (боржника та державного виконавця) про те, що після внесення законодавцем змін до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у державного виконавця не було законних підстав для відновлення зупиненого виконавчого провадження №68802369, оскільки держава Україна володіє контрольним пакетом акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", який в сукупності складає 71% в статутному капіталі боржника, помилковими.

Із набранням чинності Законом України від 28.07.2022 року №2468-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" (19.08.2022 року) підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №68802369 відсутні як такі.

У зв`язку зі змінами законодавства щодо підстав для зупинення вчинення виконавчих дій в разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, відпала обставина, що стала підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №68802369, а тому державний виконавець у відповідності до частини 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" був зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, тобто з моменту отримання 30.11.2022 року клопотання ПрАТ "Азот" про поновлення вчинення виконавчих дій з відповідним обґрунтуванням, продовжити (відновити) примусове виконання рішення суду у справі №925/1383/18.

Однак, ні 01.12.2022 року, ні на час звернення ПрАТ "Азот" зі скаргою до суду, ні станом на дату прийняття даної постанови, виконавцем не вчинено дій по продовженню (відновленню) примусового виконання рішення суду у даній справі, у зв`язку з чим допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення щодо продовження (відновлення) вчинення виконавчих дій у ВП №68802369 з виконання наказу №925/1383/18.

В апеляційних скаргах боржник та державний виконавець посилаються на те, що введення законодавцем нових вимог щодо підстав для зупинення вчинення виконавчих дій не може впливати на ту частину відносин боржника та органу ДВС, які вже вчинені та завершені. На думку боржника та органу ДВС внесення законом змін до вимог щодо розміру пакету акцій для приватизації не може вважатися обставиною (яка була підставою для зупинення вчинення виконавчих дій), як така, що була усунута. Зміни до вимог щодо розміру пакету акцій є зміною вимог закону, а не зміною обставин, які раніше були застосовані у відносинах боржника і органу ДВС для зупинення вчинення виконавчих дій. За таких обставин, скаржники, з посиланням на нову редакцію частини 7 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" та незворотність дії законів у часі приходять до висновку, що підстави для продовження (відновлення) примусового виконання рішення у справі №925/1383/18 відсутні, а права ПрАТ "Азот" як стягувача у виконавчому провадженні при цьому не порушуються.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи скаржників, виходячи із наступного.

За змістом згаданої вище частини 7 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" (у новій редакції) встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Водночас, колегія суддів наголошує, що вказані строки стосуються саме приватизації 50 і більше відсотків пакетів акції (часток) боржника, як визначено новою редакцією закону. Тобто, застосовувати дану норму закону до спірних правовідносин неможливо, адже приватизації ПАТ "Черкасиобленерго" підлягає лише пакет акцій розміром 46%.

У протилежному випадку, за логіки, яку використовують ПАТ "Черкасиобленерго" та орган ДВС у своїх апеляційних скаргах, поновлення вчинення виконавчих дій у відповідному виконавчому провадженні не може відбутись взагалі.

Разом із тим, одночасно з даною нормою, яка передбачає дві конкретні підстави для поновлення вчинення виконавчих дій, зупинених у зв`язку із приватизацією пакета акцій боржника, частиною 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено загальне правило, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, у державного виконавця, у разі усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій є чітко визначений обов`язок по поновленню примусового виконання рішення суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено вище, з дня набрання чинності Законом України від 28.07.2022 року №2468-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" правові підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №68802369 відсутні як такі, і перебування виконавчого провадження в стані зупинення вчинення виконавчих дій без існування для цього законних підстав є неправомірним та безпосередньо порушує майнові права ПрАТ "Азот" як стягувача у виконавчому провадженні.

Щодо посилань боржника та державного виконавця в апеляційних скаргах на статтю 5 Цивільного кодексу України та щодо висновків апелянтів про неможливість поновлення вчинення виконавчих дій через незворотність дії законів у часі, колегія суддів приймає до уваги заперечення стягувача, викладені у відзиві на апеляційні скарги.

Так, суть положення статті 58 Конституції України

про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп), і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (Рішення Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року №3-рп).

При цьому, не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акту щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (так звана безпосередня дія нормативного акту в часі).

Даний висновок узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.11.2020 року у справі №620/517/20.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 12.07.2019 року №5-р(І)/2019, за змістом частини 1 статті 58 Конституції України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

Тобто, з набранням чинності Законом України №2468-1Х від 28.07.2022 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави", яким у статтю 34 Закону України "Про виконавче провадження" внесено зміни, до триваючих правовідносин щодо примусового виконання рішення у справі №925/1383/18 державний виконавець повинен безпосередньо застосовувати нормативний акт прямої дії у часі.

Отже, оскільки у зв`язку зі змінами в Законі України "Про виконавче провадження" змінилася правова форма регулювання відносин в частині зупинення виконавчих дій під час примусового виконання, а обставини, що стали підставою для зупинення виконавчого провадження №68802369 відпали, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав у державного виконавця для поновлення вчинення виконавчих дій.

Згідно частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні також підстави для задоволення скарги стягувача в частині зобов`язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. усунути порушення шляхом поновлення вчинення виконавчих дій у ВП № 68802369, про що винести відповідну постанову.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів не вбачає порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали. Висновки суду першої інстанції щодо задоволення скарги стягувача є обґрунтованими.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційних скаргах, скаржниками не було надано суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників, питання вичерпності висновків суду, позиція колегії суддів ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржникам вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційних скарг, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянтів.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. та Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року у справі №925/1383/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 року у справі №925/1383/18 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1383/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.07.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко