ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Справа № 915/1280/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Жиган А.О.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс

(адреса місцезнаходження: 54017, м.Миколаїв, пр.Леніна, буд.74-А/1, ;

адреса вказана позивачем: 54001, м.Миколаїв, вул.Кругова, буд.99/7),

до відповідача: Миколаївської міської ради (адреса місцезнаходження: 54027, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ; e-mail: ),

про:

- визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва;

- визнання Договору оренди землі, укладеним між Миколаївською міською радою та ТОВ Лаванда Сервіс, який зареєстрований в книзі записів договорів оренди від 08.07.2014 за №10552 поновленим на тих самих умовах на строк три роки, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс звернулось до суду із позовною заявою №30.10/17 від 30.10.2017 (вх.№16926/17 від 29.11.2017), в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Миколаївської міської ради №23/2 від 27.07.2017 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва та визнати Договір оренди землі, укладеним між Миколаївською міською радою та ТОВ Лаванда Сервіс, який зареєстрований в книзі записів договорів оренди від 08.07.2014 за №10552 поновленим на тих самих умовах на строк три роки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне. Згідно з Договором оренди землі №10552, укладеним 08.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс та Миколаївською міською радою, позивачу передана в орендне користування земельна ділянка площею 1393 кв.м по вул.Херсонське шосе ріг вул.4 Інгульської в м.Миколаєві строком на 3 роки для розміщення об`єкта транспортної інфраструктури логістичного центру. Договір укладено на підставі рішення Миколаївської міської ради від 04.02.2014 №37/43. Договір укладено строком на 3 роки з дати його державної реєстрації (до 08.07.2017). Згідно ч.ч.1, 2 ст.33 Закону України Про оренду землі та п.3.1 Договору оренди землі позивач 16.05.2017 подав через Миколаївський міський дозвільний центр заяву щодо наміру продовжити Договір оренди від 08.07.2014 з відповідними документами. Враховуючи те, що на адресу позивача не надходило жодних листів щодо прийняття відповідачем рішення стосовно надання згоди або відмови в продовженні Договору оренди землі, позивачем 07.07.2017 було направлено лист щодо підтвердження свого бажання продовжити термін дії Договору оренди, та додатково до зазначеного листа був направлений проект Договору про зміни до Договору оренди землі від 08.07.2014 №10552 стосовно продовження терміну дії оренди земельної ділянки. Лише на інформаційний запит від 31.07.2017, позивачем було отримано лист за підписом міського голови від 16.08.2017 за №9007/02.02.01-21/14/17, в якому надано, зокрема, копію рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва. Позивач вважає, що вказане рішення грубо порушує його права та законні інтереси, є незаконним та має бути скасованим. Позивач посилаючись на ст.764 ЦК України та ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі зазначає, що протягом місяця після закінчення терміну дії договору до 08.08.2017 від відповідача не надходило листів-повідомлень про заперечення у поновленні договору оренди землі. Позивач звертає увагу суду, що лист, в якому повідомлялось про наявність оспорювального рішення датований 16.08.2017 і був отриманий позивачем лише як відповідь на власний інформаційний запит. Тобто, відповідач взагалі не мав наміру повідомляти про прийняте рішення. Враховуючи те, що відповіді від Миколаївської міської ради про продовження чи заперечення у поновленні Договору оренди землі не надходило у встановлені законодавством терміни, вважає, що рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва є незаконним та має бути скасованим, а Договір оренди землі від 08.07.2014 №10552 є поновленням на той самий строк і на тих самих умовах. Позивач є добросовісним орендарем, який належним чином виконує обов`язки передбачені ст.96 Земельного кодексу України та укладеним договором, використовує земельну ділянку за призначенням та відповідно до умов договору, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату, у встановлені строки звернувся до відповідача із заявою про продовження Договору оренди землі. Також позивач зазначає, що обов`язки орендаря позивачем виконуються і після 08.07.2017 (після закінчення дії Договору оренди), а саме - земельна ділянка використовується, орендна плата сплачується в повному обсязі та відповідачем приймається. Для поновлення Договору оренди землі з підстави, передбаченої ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною з земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2017, - справу №915/1280/17 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Крім того, 29.11.2017 від позивача на адресу суду надійшла заява №30.10/17-1 від 30.10.2017 (вх.№16942/17), в якій повідомив суд, що на момент подання позовної заяви позивач не має можливості сплатити своєчасно судовий збір, передбачений Законом України Про судовий збір у зв`язку з тимчасовою неплатоспроможністю, у зв`язку з чим просить суд відстрочити сплату судового збору на 10 днів.

30.11.2017 від позивача на адресу суду надійшла заява №30.11/17-3 від 30.11.2017 (вх.№17026/17), в якій повідомив суд, що станом на 30.11.2017 позивач сплатив судовий збір в розмірі, визначеному законодавством в підтвердження чого ним надано квитанцію від 30.11.2017 на суму 3200,0 грн та просить суд залишити без розгляду заяву про відстрочку сплати судового збору.

Ухвалою суду від 30.11.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 16.01.2018.

16.01.2018 від позивача на адресу суду надійшла заява б/н від 15.01.2018 (вх.№586/18), в якій повідомив, що у зв`язку з необхідністю його представника бути присутнім в іншому судовому засіданні по іншій справі в м.Одесі, розгляд якої призначений також на 16.01.2018 та просить суд відкласти розгляд справи на інший день, про що повідомити сторони.

16.01.2018 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 12.02.2018.

29.01.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 29.01.2018 (вх.№1184/18), в якому останній позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволені позову, оскільки Миколаївською міською радою рішення прийнято у спосіб та в межах повноважень, які передбачені законодавством України. Поновити Договір на тих самих умовах є неможливим внаслідок порушення позивачем ст.33 Закону України Про оренду землі та умов самого Договору.

У судовому засіданні 12.02.2018 представником позивача заявлено клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого судового засідання.

12.02.2018 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 06.03.2018.

05.03.2018 від позивача до суду надійшла заява №05/03 від 05.03.2018 про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що 28.02.2018 позивачем отримано ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.09.2017 по справі №490/7742/17 про відкриття провадження за адміністративним позовом ТОВ Лаванда Сервіс про визнання протиправним рішення Миколаївської міської ради №23/2 від 27.07.2017. Зазначений позов ТОВ Лаванда Сервіс було подано до Центрального районного суду м.Миколаєва 06.09.2017, але ухвала про відкриття провадження отримана лише 28.02.2018.

Ухвалою суду від 06.03.2018 провадження у справі №915/1280/17 зупинено до набрання законної сили рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва у справі №490/7742/17.

Ухвалою суду від 20.03.2023 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 24.04.2023.

24.04.2023 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 25.05.2023.

10.05.2023 від відповідача на адресу суду надійшла в електронному вигляді заява про розгляд справи без участі представника б/н від 10.05.2023 (вх.№5916/23), в якій посилаючись на ст.169 ГПК України, просить розглянути справу без участі представника Миколаївської міської ради у порядку письмового провадження. Проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, з урахуванням наданого до суду заперечення та рішення Центрального районного суду м.Миколаєва у справі №490/7742/17.

Ухвалою суду від 25.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2023.

Після поновлення провадження у справі позивач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання ухвал суду від 20.03.2023, 24.04.2023 та 25.05.2023.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням позивача є: 54017, м.Миколаїв, пр.Леніна, буд.74-А/1.

Проте, ухвали суду від 20.03.2023 та 25.05.2023 були надіслані судом на юридичну адресу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс повернуті підприємством зв`язку з приміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, ухвали суду від 24.04.2023 та 25.05.2023 було також направлено на адресу вказану позивачем у позові: 54001, м.Миколаїв, вул.Кругова, буд.99/7 повернуті підприємством зв`язку з приміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.п.4), 5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 26.06.2023 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївської міської ради від 04.02.2014 №37/43 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (кадастровий номер :02:001:0005) загальною площею 1393 кв.м, за рахунок земель комунальної власності, зарахувавши її до земель транспорту (для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій), для розміщення об`єкта транспортної інфраструктури-логістичного центру по Херсонському шосе ріг вул.4 Інгульської.

08.07.2014 на підставі зазначеного рішення між Миколаївською міською радою (орендодавець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс (орендар, позивач у справі) було укладено Договір оренди землі №10552 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1., якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 04.02.2014 №37/43 передає, а ТОВ Лаванда Сервіс приймає в оренду земельну ділянку для розміщення об`єкта транспортної інфраструктури - логістичного центру по Херсонському шосе ріг вул.4 Інгульської /Ленінський район/.

Згідно п.2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1393 кв.м (за функціональним призначенням - землі для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій), без права передачі її в суборенду (кадастровий №:02:001:0005).

Відповідно до п.3.1. Договору, Договір діє протягом 3 /трьох/ років з дати його укладення (до 08.07.2017). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.

Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

У відповідності до п.4.1. Договору за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі.

Згідно п.7.1. Договору, у разі закінчення терміну оренди, припинення або розірвання Договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.

Відповідно до п.п.ж) п.9.4. Договору орендар зобов`язаний, зокрема, у разі наміру скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору, або повідомити про інший намір її подальшого використання, при цьому орендна плата за землю вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або укладення нового договору. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплати заборгованості по орендній платі в повному обсязі, у т.ч. з урахуванням плати за період після спливу строку договору.

У відповідності до п.12.3. Договору його дія припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п.12.6. Договору подовження строку оренди (поновлення Договору):

- орендар, за умови належного виконання своїх обовязків, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку оренди (поновлення договору). У цьому разі орендар повинен за 6 (шість) місяців до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

- у разі подовження строку оренди (поновлення договору) його умови можуть бути змінені, з урахуванням змін у законодавстві тощо на дату подовження цього Договору.

У відповідності до п.12.7. Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку, на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 Закону України Про оренду землі по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

16.05.2017 позивач звернувся до Миколаївської міської ради із письмовою заявою щодо поновлення Договору.

Зазначена заява зареєстрована Миколаївським дозвільним центром за №000356, при дослідженні судом якої вбачається, що позивачем не було додано проекту Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі.

Листами від 07.07.2017 за вх.№8020/02-18 та від 02.08.2017 за вх.№9118/02-18 позивач повторно звертався до відповідача щодо вирішення питання про поновлення Договору.

Так, до листа від 02.08.2017 за вх.№9118/02-18, який був направлений відповідачу позивачем було додано проект Договору про зміни до Договору оренди землі №10552 від 08.07.2014.

Відповідачем на виконання приписів ст.33 Закону України Про оренду землі протягом одного місяця після закінчення строку Договору були направлені на адресу позивача листи-повідомленнями від 31.07.2017 за вих.№1515 та від 02.08.2017 за вих.№1527 про заперечення у поновленні Договору оренди.

В матеріалах справи містяться докази направлення зазначених листів на адресу позивача.

Позивачем було отримано лист за підписом міського голови від 16.08.2017 за №9007/02.02.01-21/14/17, в якому надано, зокрема, копію рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва.

Позивач вважає, що вказане рішення грубо порушує його права та законні інтереси, є незаконним та має бути скасованим.

Позивач посилаючись на ст.764 ЦК України та ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі зазначає, що протягом місяця після закінчення терміну дії договору до 08.07.2017 від відповідача не надходило листів-повідомлень про заперечення у поновленні договору оренди землі. Звертає увагу суду, що лист, в якому повідомлялось про наявність оспорювального рішення датований 16.08.2017 і був отриманий позивачем лише як відповідь на власний інформаційний запит. Тобто, відповідач взагалі не мав наміру повідомляти про прийняте рішення.

Позивачем у позові зазначено, що він є добросовісним орендарем, який належним чином виконує обов`язки передбачені ст.96 Земельного кодексу України та укладеним Договором, використовує земельну ділянку за призначенням та відповідно до умов договору, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату, в підтвердження чого долучив до матеріалів позовної заяви платіжні документи про сплату орендної плати на користь відповідача за Договором за червень серпень 2017 року, а саме копію квитанції від 28.07.2017 на суму 2717,98 грн, копію дублікату квитанції №0.0.838447636.1 від 30.08.2017 на суму 2717,98 грн та копію дублікату квитанції №0.0.860440106.1 від 29.09.2017 на суму 2717,98 грн.

Враховуючи те, що відповіді від Миколаївської міської ради про продовження чи заперечення у поновленні Договору оренди землі не надходило у встановлені законодавством терміни, позивач вважає, що рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва є незаконним та має бути скасованим, а Договір оренди землі від 08.07.2014 №10552 є поновленням на той самий строк і на тих самих умовах, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1) ч.2 ст.11 ЦК України).

Частиною 4 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Причиною виникнення спору між сторонами у справі стало питання наявності чи відсутності підстав для поновлення договору оренди землі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України Про оренду землі.

Правові підстави поновлення договору оренди землі у спірний період визначались статтею 33 Закону України Про оренду землі, яка фактично об`єднувала два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 цього Закону в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (частина 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5).

Частинами 8 та 9 ст.33 Закону України Про оренду землі було передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України Про оренду землі, була можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.ч.2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: 1) орендар належно виконує свої обов`язки за договором; 2) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст.33 Закону України Про оренду землі в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; 2) до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; 4) орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Миколаївської міської ради від 04.02.2014 №37/43 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (кадастровий номер :02:001:0005) та передано позивачу в оренду на 3 роки земельну ділянку площею 1393 кв.м. для розміщення об`єкта транспортної інфраструктури-логістичного центру по Херсонському шосе ріг вул.4 Інгульської.

08.07.2014 на підставі зазначеного рішення між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс було укладено Договір оренди землі №10552 (надалі - Договір).

Відповідно до п.3.1. Договору, Договір діє протягом 3 /трьох/ років з дати його укладення (до 08.07.2017). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.

Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Відповідно до п.п.ж) п.9.4. Договору орендар зобов`язаний, зокрема, у разі наміру скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору, або повідомити про інший намір її подальшого використання, при цьому орендна плата за землю вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або укладення нового договору. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплати заборгованості по орендній платі в повному обсязі, у т.ч. з урахуванням плати за період після спливу строку договору.

У відповідності до п.12.3. Договору його дія припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п.12.6. Договору подовження строку оренди (поновлення Договору):

- орендар, за умови належного виконання своїх обовязків, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку оренди (поновлення договору). У цьому разі орендар повинен за 6 (шість) місяців до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

- у разі подовження строку оренди (поновлення договору) його умови можуть бути змінені, з урахуванням змін у законодавстві тощо на дату подовження цього Договору.

16.05.2017 позивач звернувся до Миколаївської міської ради з письмовою заявою щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки.

Зазначена заява зареєстрована Миколаївським міським дозвільним центром за №00356, проте до заяви позивачем не було додано проект Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі.

В подальшому позивач повторно звертався до Миколаївської міської ради з листами від 07.07.2017 за №8020/02-18 та від 02.08.2017за №9118/02-18 щодо вирішення питання про поновлення Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, що лише 02.08.2017 позивач звернувся з листом до відповідача за вх.№9118/02-18, до якого було додано проект Договору про зміни до Договору оренди землі №10552 від 08.07.2014.

Отже, відповідно до умов Договору (п.3.1.п.п.ж) п.9.4., п.12.6.) орендар для вирішення питання поновлення дії Договору повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, тобто до 08.01.2017 та відповідно до ст.33 Закону України Про оренду землі але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі, тобто до 08.06.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання приписів ст.33 Закону України Про оренду землі протягом одного місяця після закінчення строку Договору на адресу позивача були направленні листи-повідомлення від 31.07.2017 за №1515 та 02.08.2017 за №1527 про заперечення у поновлення договору оренди.

В матеріалах справи містяться докази направлення відповідачем зазначених листів позивачу.

За такого, суд вбачає, що позивач, як орендар, звернувся до відповідача, як орендодавця, з листом про намір поновити договір оренди землі з пропуском строку встановленого п.3.1 Договору з врахуванням положень ч.2 ст.33 Закону України Про оренду землі (за шість місяців до закінчення строку дії договору, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору) та більш того вже після закінчення строку такого договору.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з предмету та підстав даного позову, необхідним є встановлення і доведення обставин, які передусім, свідчать про звернення позивача до відповідача у встановлений Договором з урахуванням положень законодавства строк до закінчення строку договору оренди землі з листом про намір поновити цей договір на той самий строк і на тих самих умовах. Більш того, доведення таких обставин належними і допустимими доказами покладається саме на позивача у справі.

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача за один місяць до закінчення строку договору оренди землі з листом про намір поновити цей договір на той самий строк і на тих самих умовах.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання Договору оренди землі, укладеним між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс, який зареєстрований в книзі записів договорів оренди від 08.07.2014 за №10552 поновленим на тих самих умовах на строк три роки, задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки ТОВ Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва суд вважає зазначити про наступне.

Рішенням Миколаївської міської ради від 27.07.2017 №23/2 Про відмову у продовженні оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю Лаванда Сервіс в Інгульському районі м.Миколаєва було вирішено:

-відмовити ТОВ Лаванда Сервіс у продовженні оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0005) площею 1393 кв.м, наданої для розміщення об`єкта транспортної інфраструктури - логістичного центру (для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій) по вул.Круговій, 99/7 (раніше по Херсонському шосе ріг вул.4 Інгульської), відповідно до висновку Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 19.06.2017 №17-2812, 17-2377.

(Підстава: висновком від 19.06.2017 №17-2812,17-2377 Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради не погоджує продовження оренди землі у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації.

Згідно з Генеральним планом міста Миколаєва земельна ділянка відноситься до території дорожньо-вуличної мережі. Відповідно до Плану зонування території міста Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 11.08.2016 №6/3, земельна ділянка входить до зони транспортної інфраструктури вулиць в червоних лініях (ТР-2), видами використання якої не передбачено розміщення логістичних центрів.) (п.1 Рішення).

1.1.Договір оренди землі, який зареєстрований у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 08.07.2014 за №10552, визнано припиненим (п.п.1.1. Рішення).

1.2.Зобов`язано ТОВ Лаванда Сервіс звільнити земельну ділянку та повернути міській раді згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки у стані, придатному для подальшого використання (п.п.1.2. Рішення).

Згідно ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до п.12.1. Договору всі зміни та/або доповнення до цього Договору здійснюються у письмовій формі (якщо інше не встановлено цим договором) за взаємною згодою сторін, шляхом внесення змін у вигляді Додаткової угоди (Договору про зміни), що буде невід`ємною частиною цього Договору. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього Договору, є рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п.п.а), в) ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.34) ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Як вбачається з матеріалів справи - Відкрите голосування 23-ї сесії Миколаївської міської ради VII скликання, що оскаржувальне рішення було прийнято Миколаївською міською радою на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради (39 голосів).

Отже, пункт 1 оскаржувального рішення прийнятий Миколаївською міською радою у спосіб та в межах повноважень, які передбачені діючим законодавством України.

Стосовно п.п.1.1. оскаржувального рішення.

Відповідно до ст.31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до п.12.3. Договору його дія припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, на виконання умов Договору та Закону України Про оренду землі, Миколаївська міська рада підтвердила своїм індивідуальним-правовим актом, що Договір оренди землі від 08.07.2014 за №10552 є припиненим, що відповідає вимогам законодавства України.

Стосовно п.п.1.2. оскаржувального рішення.

Відповідно до ст.34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

У відповідності до п.12.7. Договору у разі припинення або розірвання цього Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку, на умовах визначених цим Договором. У разі невиконання орендарем обов`язку з повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві завдані збитки.

Згідно п.7.1. Договору у разі закінчення терміну оренди, припинення або розірвання Договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.

Отже, п.п.1.2. оскаржувального рішення відповідає приписам Закону України Про оренду землі та умовам Договору, а отже прийнятий відповідачем на законодавчих та договірних засадах.

Таким чином доводи позивача є необґрунтованими з огляду на чинне законодавство, тому відхиляються судом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 03.07.2023 по 17.07.2023 включно, судове рішення складається та підписується 18.07.2023.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18.07.2023 року.

Суддя М.В. Мавродієва