ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року м. Дніпро Справа № 904/5103/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Васильєв О.Ю.) від 21.03.2023р. у справі № 904/5103/22

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод", м. Кам`янське

про стягнення 175 894,36 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ДП "Дніпродзержинський сталеливарний завод" про стягнення 175 894,36 грн (в т.ч. основна заборгованість - 171 900,62 грн, 3 767,68 грн - пеня, 226,06 грн - 3 % річних).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором розподілу природного газу №09420J8L8TAP016 від 01.01.2016 щодо своєчасної оплати наданих послуг з розподілу природного газу (потужності) у листопаді 2022 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023р. у справі №904/5103/22 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 171 900,62 грн - заборгованості, 3 532,20 грн. - пені, 211,93 грн - 3% річних та 2 638,42 грн - витрат на сплату судового збору; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що вимога про стягнення основного боргу є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи. При цьому суд здійснив перерахунок пені та 3% річних та з урахуванням здійсненого перерахунку у відповідності до норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення пені у розмірі 3 532,20 грн та 3% річних - 211,93 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, Дочірнє підприємство "Дніпродзержинський сталеливарний завод" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на те, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та розгляд даної справи у спрощеному провадженні, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У зв`язку з грубим порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, відповідач не мав змоги висловити свою обґрунтовану позицію і надати докази на спростування позовних вимог.

Щодо суті заявлених вимог скаржник зазначає, що відповідач технічно не підключений безпосередньо до системи ГРМ. Газопостачання ДП "Стальзавод" проходить через мережі двох інших підприємств, кінцева гілка одного з них фактично приєднана до ГРС-1 м.Кам`янське (ЕІС-код 56ZOPDNP40138022) ДМК по газопроводам Ду 500, Ду 600, які відносяться до системи ГРМ та знаходяться в оперативному управлінні АТ "Дніпропетровськгаз".

Судовим рішенням по справі №904/3855/21 за позовом ДП "Стальзавод" до АТ "Дніпропетровськгаз" встановлено відсутність споживання природного газу підприємством у січні - лютому 2021 року та факт неправомірності визначення АТ "Дніпропетровськгаз" фактичних обсягів споживання у спірний період.

У справі №904/3855/21 господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору газотранспортної системи, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в об`ємі 0 м3.

Оскільки рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі №904/3855/21 переглядалося в апеляційному та касаційному порядку та набрало законної сили, відповідач у даній справі для розрахунку річної замовленої потужності керується обсягами розподілу природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в об`ємі 0 м3.

Відповідно, розрахунок місячної вартості послуг позивача складається із суми об`ємів фактичного споживання природного газу за період жовтень 2020 року, листопада 2020 року та грудень 2020 року поділений на 12 та помножений на тариф, встановлений регулятором.

Враховуючи фактичний обсяг споживання ДП "Стальзавод" природного газу у минулому газовому році, до розрахунку місячної вартості необхідно брати підтверджені об`єми саме за цей період, що в сумі складають 575 023 м3, а не 1364290,62 м3, які взяті для розрахунку позивачем.

Відповідно до п.6.6 договору розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідач наголошує, що акт наданих послуг №ДГП82020423 від 30.11.2022 не підписаний ДП "Стальзавод" та повернутий АТ "Дніпропетровськгаз" листом №03-01/270 від 14.12.2022 з обґрунтуванням підстав повернення без підпису, тому з урахуванням п.10 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ цей акт не може вважатись узгодженим та таким, що підтверджує виникнення обов`язку сплатити кошти.

Враховуючи, що позивач визначив оплату за листопад 2022 року без урахування чинного рішення суду у справі №904/3855/21, а також без двостороннє підписаного акта наданих послуг, на думку скаржника, зобов`язання з оплати згідно з п.6.6 договору не настало, а відтак висновок суду про правильність нарахування пені та 3% річних є передчасним та таким, що суперечить умовам ст.549 Цивільного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Позивач не погоджується зі ствердженням скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом першої інстанції.

Позивач стверджує, що лише з 10.02.2021 розподіл газу ДП "Дніпродзержинський сталеливарний завод" з мереж АТ "Дніпропетровськгаз" було припинено в примусовому порядку, шляхом перекриття запірних пристроїв на газопроводі Ду-500 АТ "Дніпропетровськгаз". Згідно з наявним актом балансового розмежування це єдиний шлях доставки природного газу до ДП "Дніпродзержинський сталеливарний завод".

На теперішній час, як і на час виникнення спірних правовідносин між сторонами були наявні правовідносини, що підтверджується чинним договором розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420J8L8TAP016. Споживач не звертався з проханням щодо розірвання цього договору.

Послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.

Позивач вважає, що припинення (обмеження) розподілу природного газу не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору до моменту розірвання договірних відносин та механічного (зварного) від`єднання газопроводу від газових мереж оператора ГРМ.

За результатами розгляду справи №904/3855/21 судами було констатовано, що у зв`язку із неподанням позивачем звітів про дані комерційного вузла обліку за січень та лютий 2021 року та за умов продовження дії протягом відповідного періоду договору розподілу природного газу, визначення відповідачем об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту споживача у спосіб, передбачений п.4 глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, є правомірним.

Позивач акцентує увагу, що суди дійшли висновку, що обсяги розподілу та споживання природного газу по об`єкті споживача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року є правомірними, вказані об`єми були враховані для розрахунку річної замовленої потужності для споживача на 2022 рік. Отже за результатами застосування п.4 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ були виставлені наступі об`єми: січень - 288572,30 м3, лютий -500 692,32 м3.

Щодо обсягів природного газу, які були нараховані відповідно до п.4 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ, позивач вказує, що законодавець не розділяє механізми фактичного споживання газу та донарахування обсягів природного газу на вимогу Кодексу ГРМ, а виходячи з положень наведеної правової норми прирівнює дані механізми.

Річна замовлена потужність споживача вираховувалась з урахуванням встановленої правомірності в діях позивача щодо визначення об`ємів та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року у загальному розмірі 1 364 290,62 м2 відповідно до акту приймання-передачі №ДГП0051282 від 30.09.2021.

На підтвердження своєї правової позиції позивач посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.10.2021 по справі № 920/1114/20.

АТ "Дніпропетровськгаз" наполягає на тому, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 по справі №904/3855/21 (яке не є преюдиційним для справи №904/5103/22) виконано в повному обсязі у той спосіб, який зазначено в резолютивній частині рішення, вказане не тягне за собою наслідок у вигляді перерахунку РЗП для споживача на 2022 рік.

У відповіді на відзив відповідач зазначає, що фактичний обсяг природного газу за минулий газовий рік визначається із даних, розміщених оператором ГРМ на інформаційній платформі. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3855/21 встановлені преюдиційні дані, необхідні для розрахунку суми позову, які не потребують доказування.

Позивачем не виконано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі №904/3855/21, яким зобов`язано АТ "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора ГТС Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 року по 11.02.2021 року в об`ємі 0 м3.

Тобто, на думку відповідача, з урахуванням невиконання преюдиційного рішення суду по справі №904/3855/21, вимога про стягнення суми "беззаперечної" заборгованості за послуги з розподілу природного газу (потужності) за листопад 2022 року, пені та 3% річних є неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023р. у справі № 904/5103/22 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (оператор ГРМ) та Дочірнім підприємством "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ДП "Стальзавод") (споживач) було укладено договір розподілу природного газу № 09420J8L8TAP016 від 01.01.2016 на основі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015.

Цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1 договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання до цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви-приєднання за формою наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими), який є невід`ємною частиною до цього договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 договору).

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору).

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку споживача.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 договору).

Відповідно до п.6.2 договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

За умовами п.6.3 договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4 договору).

Визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (п.6.5 договору).

Згідно з п.6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договору здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.7.4 договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 договору)

07.05.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №4, якою внесено зміни до договору у зв`язку зі зміною найменування МП "Дніпродзержинський сталеливарний завод" дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на Дочірнє підприємство "Дніпродзержинський сталеливарний завод".

ДП "Дніпродзержинський сталеливарний завод" присвоєний персональний код ідентифікації споживача, як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56ХО0000J8L8Т009.

На підтвердження надання відповідачу послуги з розподілу природного газу (потужності) у листопаді 2022 року на суму 171 900,62 грн з ПДВ позивачем надано акт наданих послуг №ДГП82020423 від 30.11.2022, який не підписаний з боку відповідача. Також позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату №62002015 від 30.09.2022 на суму 171 900,62 грн. з ПДВ.

Несплата відповідачем зазначеного рахунку зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст.173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у листопаді 2022 року.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної, комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Згідно із абзацом 1 пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому, якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.

Абзацом 1 пункту 6 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем передбачено, що визначені оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу, і оскільки сторони не досягли згоди щодо обсягу розподіленого природного газу, даний спір вирішується в судовому порядку.

Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу визначений у розділі 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем.

Так, у п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

У Кодексі газорозподільних систем термін газовий рік вживається у значенні, як період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Позивач стверджує, що річна замовлена потужність для споживача (відповідача) на 2022 рік вираховувалася на підставі таких даних об`ємів та обсягів розподілу: у жовтні 2020 року 166 919,00 м3, що підтверджується актом приймання передачі природного газу від 31.10.2020; у листопаді 2020 року 192 416,00 м3, що підтверджується актом приймання передачі природного газу від 30.11.2020; у грудні 2020 року 215 688,00 м3, що підтверджується актом приймання передачі природного газу від 31.12.2020; у січні 2021 року 288 575,3 м3; у лютому 2021 року 500 692,32 м3; у період з березня по вересень 0 м3. Загалом річна замовлена потужність для споживача склала 1 364 290,62 м3.

Таким чином, позивач, здійснюючи вираховування річної замовленої потужності вважає правомірними обсяги поставленого (протранспортованого) ДП "Стальзавод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу за січень 2021 в об`ємі 288 575,3 м3, за лютий 2021 року в об`ємі 500 692,32 м3.

В свою чергу відповідач, посилаючись на преюдиціальність фактів, установлених судовими рішеннями у справі № 904/3855/21, наполягає на тому, що обсяг спожитого (розподіленого) природного газу має враховуватися у таких обсягах: у січні 2021 року в об`ємі 0 м3, у лютому 2021 року в об`ємі 0 м3.

Судова колегія констатує, що надаючи оцінку обраним сторонами позицій на обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, необхідно брати до уваги преюдиціальні факти, встановлені судами при розгляді справи № 904/3855/21.

Так, відповідно до імперативних положень частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у справі № 904/3855/21 та у справі, що розглядається беруть участь ті самі особи (позивач і відповідач), щодо яких встановлено преюдиціальні обставини.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 та постановою Верховного Суду від 19.07.2022, позов задоволено частково: зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора ГТС Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС - код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0м3, за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в об`ємі 0 м3. В іншій частині у позові відмовлено.

Судові рішення у справі № 904/3855/21 мотивовані тим, що у зв`язку із неподанням позивачем звітів про дані комерційного вузла обліку за січень та лютий 2021 року, та за умов продовження дії протягом відповідного періоду договору розподілу природного газу №09420J8L8TAP016, визначення відповідачем об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту споживача у спосіб, передбачений пунктом 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, є правомірними;

- протягом періоду (з 01.01.2021 по 11.02.2021), відповідач, як оператор газорозподільної системи, взагалі не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь позивача природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась;

- отже, незважаючи на правомірність застосування відповідачем положень пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту позивача за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року, надані в справу докази свідчать про те, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам, адже протягом спірного періоду, відповідач взагалі не здійснював розподіл газу на користь позивача.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, що розглядається, позивач, звертаючись з позовом у цій справі не виконав рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21 - не здійснив корегування на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформації про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 року в об`ємі 0 м3.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21 встановлено, що протягом періоду (з 01.01.2021 по 11.02.2021) АТ "Дніпропетровськгаз", як оператор ГРМ, взагалі не мав фізичної можливості щодо розподілу на користь ДП "Стальзавод" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільного газопроводу в зазначений період не відбувалась.

Колегія суддів звертає увагу, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Отже, обставини, встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21 між тим ж самими сторонами мають преюдиціальний характер для даної справи, а відповідні заперечення позивача відхиляються апеляційним судом.

Тож, не підлягає доказуванню у справі, що розглядається та обставина, що обсяги розподілу природного газу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 здійснено в об`ємі 0 м3, та за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в об`ємі 0 м3.

Не підлягає доказуванню у цій справі і та обставина (встановлена у справі № 904/3855/21), що протягом періоду (з 01.01.2021 по 11.02.2021), Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", як оператор ГРМ, взагалі не мало фізичної можливості щодо розподілу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" природного газу через газопровід ДУ-500 та ДУ-600, оскільки передача природного газу з газотранспортної системи до вказаного газорозподільчого газопроводу в зазначений період не відбувалась. При цьому, незважаючи на правомірність застосування оператором ГРМ положень пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу по об`єкту Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" за підсумками розрахункового періоду січня-лютого 2021 року, надані в справу № 904/3855/21 докази свідчать про те, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам, адже протягом спірного періоду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" взагалі не здійснювало розподіл газу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод".

Таким чином, судами встановлено, що дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" при визначенні об`ємів та обсягів розподілу природного газу були правомірними, оскільки на момент їх вчинення ще не було встановлено того факту, що протягом спірного періоду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" взагалі не здійснювало розподіл газу на користь Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод".

Водночас, встановивши такі обставини, суди дійшли висновку, що визначені в такий спосіб обсяги, не відповідають фактичним обставинам.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що обставини щодо правомірності дій позивача (з відображення на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформації про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу за січень 2021 року в об`ємі 288 575,3 м3 та за лютий 2021 року в об`ємі 500 692,32 м3) не є вирішальними для вирішення спору, оскільки таке відображення мало місце до прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21.

Водночас, для вирішення спору по суті у справі, що розглядається суттєве значення має факт виконання позивачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21, яким зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) природного газу шляхом направлення уточненої інформації оператору газотранспортної системи, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 в об`ємі 0 м3.

Матеріали справи, що переглядається свідчать про те, що позивач, не врахувавши рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 у справі № 904/3855/21, залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 та постановою Верховного Суду від 19.07.2022 (а отже такого, що набрало законної сили і є обов`язковим для виконання), у грудні 2022 року звернувся до господарського суду з даним позовом без врахування преюдиціальних фактів, встановлених судовим рішенням у справі № 904/3855/21.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо виконання ним судового рішення у справі № 904/3855/21, адже його формальне виконання шляхом направлення відповідного листа до Оператора газотранспортної системи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" після пред`явлення даного позову, без врахування у своїй діяльності обставин, встановлених під час розгляду справи № 904/3855/21, не свідчить про дотримання позивачем умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Як зазначалось вище, згідно з п. 1 розділу 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Таким чином, для визначення плати за спірний період листопад 2022 року позивач мав виходити з того, що обсяги розподілу на користь ДП "Дніпродзержинський сталеливарний завод" (ЕІС-код 56ХО0000J8L8Т009) за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 становлять 0 м3, та за період з 01.02.2021 по 11.02.2021 0 м3.

Однак, позивач визначив плату за листопад 2022 року, виходячи з таких об`ємів: у січні 2021 року 288 575,3 м3; у лютому 2021 року 500 692,32 м3, що є очевидно неправильним.

В свою чергу, наведені обставини унеможливлюють встановлення судом правильного розміру плати за листопад 2022 року, а, відповідно, і встановлення наявності (відсутності) у відповідача заборгованості за спірний період (її розміру) з урахуванням здійснених відповідачем сплат.

Отже, судова колегія констатує, що позивач, здійснюючи розрахунок за послугу розподілу природного газу (потужності) у листопаді 2022 року, взяв неправильні вихідні дані за січень 2021 року та лютий 2021 року, що має наслідком неправомірно заявлену суму до стягнення з відповідача у даній справі.

Щодо акту наданих послуг № ДПГ82020423 від 30.11.2022 , у відповідності до якого позивачем нарахована відповідачу вартість послуг з розподілу природного газу за листопад 2022 року на суму 171 900,62 грн, судова колегія зазначає, що вказаний акт відповідачем не підписаний.

При цьому, згідно до пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акту наданих послуг зобов`язаний повернути оператору ГРМ один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. Водночас, ненадання письмової відмови щодо підписання акту наданих послуг не спричиняє узгодженість такого акту.

Як зазначає відповідач невиконання позивачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 по справі № 904/3855/21 унеможливило підписання акту наданих послуг, який складений на підставі хибних даних щодо обсягу спожитого (розподіленого) природного газу за період січня-лютого попереднього газового року.

Щодо посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Верховного Суду від 26.10.2021р. по справі № 920/1114/20, то суд апеляційної інстанції зазначає, що правові позиції Верховного Суду, викладені у названій постанові, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідне судове рішення приймалося за іншої фактично-доказової бази.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за послуги з розподілу природного газу (потужності) відповідачу за листопад 2022 року у розмірі 171900,62 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Апеляційний господарський суд погоджується із доводами скаржника, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та розгляд даної справи у спрощеному провадженні, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Так, частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Судова колегія відзначає, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків.

Відповідно до частин другої, третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч.5 ст.242 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, розгляд справи судом за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання, а у випадку розгляду судом справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи - за наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 відкрито провадження у справі № 904/5103/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Наявна в матеріалах довідка про доставку електронного листа свідчить про те, що копію ухвали суду від 18.01.2023 господарським судом було надіслано Дочірньому підприємству "Дніпродзержинський сталеливарний завод" на його електронну адресу .

При цьому, у позовній заяві позивач зазначив, що офіційна електронна адреса Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" невідома.

Таким чином, місцевий господарський суд не повідомив відповідача про відкриття провадження у даній справі у відповідності до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України. Довідка про доставку електронного листа відповідачу підтверджує факт направлення судом ухвали від 18.01.2023 року на електронну адресу, яка не є офіційною електронною адресою ДП "Дніпродзержинський сталеливарний завод". Засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвала від 18.01.2023 скаржнику також не направлялась.

Таким чином, за відсутності у суду першої інстанції відомостей щодо належного та завчасного повідомлення ДП "Стальзавод" про відкриття провадження у справі, суд мав вжити заходів щодо такого повідомлення.

Проте, суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим місцевий господарський суд припустився порушення п. 3 ч. 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, яка в імперативному порядку визначає відповідні наслідки скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Місцевий господарський суд, здійснивши розгляд справи без участі ДП "Стальзавод" за відсутності інформації про його належне повідомлення про відкриття провадження у справі, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.

Згідно з п. 3 ч. 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що внаслідок його неналежного повідомлення про відкриття провадження у даній справі, він був позбавлений можливості висловити свою обґрунтовану позицію і надати докази на спростування позовних вимог.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення ДП "Стальзавод" про відкриття провадження по справі знайшли своє підтвердження з огляду на мотиви, викладені у цій постанові, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому наявні підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023р. у справі № 904/5103/22 із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання позову та по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у загальній сумі 6 596,05 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 у справі №904/5103/22 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову - відмовити.

Судовий збір, сплачений за подання позову, покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь Дочірнього підприємства Дочірнього підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 957,63 грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз