ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 Справа № 914/1492/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м.Львів,

до відповідача: Державного комунального підприємства «Центральна районна аптека №57 м.Городок», м.Городок,

про: стягнення 3679,07 грн.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Без виклику представників сторін.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Державного комунального підприємства «Центральна районна аптека №57 м.Городок» про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 16.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору постачання природного газу №41НР797-505-21 від 04.01.2021 за період з січня 2021 по лютий 2022 не оплатив вартість спожитого газу на суму 2798,73 грн. Крім того, позивач нарахував відповідачу 780,93 грн інфляційних втрат та 99,41 грн 3% річних.

Попередній розрахунок судових витрат:

-2684,00 грн сума сплаченого судового збору,

- 4000,00 грн витрати на правову допомогу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у відзиві на позов (№13162/23 від 25.05.2023) повідомив, що перебуває у важкому матеріальному становищі, працівники працюють на неповний робочий день, діяльність підприємства збиткова, тому просить відмовитися від судового вирішення справи, оскільки аптека гарантує сплату боргу до 15.07.2023.

Обставини справи.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (надалі - Позивач) та Державним комунальним підприємством Центральна районна аптека №57 м. Городок (надалі - Відповідач) укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41НР797-505-21 від 04.01.2021 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2021 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (копія Договору додається).

Додатковою угодою від 29.12.2021 № 7 до Договору, Сторони продовжили дію Договору на 2022 рік та визначили планові обсяги постачання газу у 2022р. (копія ДУ додається).

Відповідно до п. 4.2 Договору, оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

ТОВ «Львівгаз збут» свої зобов`язання відповідно до умов Договору виконало, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за період з січня 2021 по лютий 2022.

Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів сплати заборгованості за спожитий газ за період з січня 2021 по лютий 2022 не оплатив вартість спожитого газу на суму 2798,73 грн.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами спору виникли правовідносини з приводу поставки товару (природного газу) на підставі укладеного договору постачання природного газу для потеб непобутових споживачів.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 693 ЦК України, у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Відповідачем не оплачено 2798,73 грн вартість одержаного природного газу за січень 2021-лютий 2022, яка є правомірно заявленою до стягнення та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахованих позивачем трьох процентів річних, інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 99,41 грн 3% річних та інфляційні втрати 780,93 грн.

Щодо аргументів відповідача про перебування у скрутному матеріальному становищі, то суд зауважує таке.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося внаслідок важкого фінансового стану, не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань. Договір, який укладений між сторонами є двостороннім, в якому не передбачено можливість невиконання зобов`язання, в тому числі уникнення відповідальності.

Крім того, доказів перебування аптеки у скрутному фінансовому стані відповідач не подав жодних, наприклад, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо).

Підсумовуючи все наведене, заявлені позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Доказів понесення витрат на правову допомогу позивач не подав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного комунального підприємства «Центральна районна аптека №57 м.Городок» (адреса: 81500, Львівська обл, м.Городок, майдан Гайдамаків, 15, ідентифікаційний код 01973934) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (адреса: 79039, м.Львів, вул.Шевченка, 111А, ідентифікаційний код 39594527) 2798,73 грн боргу, 99,41 грн 3% річних, 780,93 грн інфляційних втрат, 2684,00 грн понесених витрат на сплату судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2023.

Суддя Козак І.Б.