ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокуСправа № 912/808/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденко, б. 1, м. Київ, 04116)

до Фізичної особи-підприємця Молдавської Любові Володимирівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 37 444,28 грн,

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Пясецький Д.В., довіреність № 04/08/ 2022/8 від 04.08.2022;

від відповідача - Федоров З.Ф., ордер ВА № 1046863 від 05.06.2023;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз України") до Фізичної особи-підприємця Молдавської Любові Володимирівни (далі - ФОП Молдавська Л.В.) про стягнення 37 444,28 грн, з яких: 25 938,04 грн основного боргу, 6 033,08 грн пені, 1 919,96 грн штрафу, 564,14 грн 3 % річних та 2 989,06 грн інфляційних збитків з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору № КК7-20-098 від 02.01.2020 в частині оплати вартості отриманого природного газу з Фізичної особи-підприємця Молдавської Любові Володимирівни підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 16.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду господарським судом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 13.06.2023.

08.06.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що об`єми газу, які зазначені позивачем в актах приймання-передачі природного газу відповідачу не поставлялися, а відповідачем спожито значно менші об`єми газу, що підтверджується показаннями лічильника газу. Враховуючи зазначене відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

13.06.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.06.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 29.06.2023.

19.06.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що об`єми газу, поставлені відповідачу підтверджується даними Оператора ГРМ, а спір щодо розбіжностей між даними Оператора ГРМ та фактичними даними лічильника газу є спором між відповідачем та Оператором ГРМ (АТ "Кіровоградгаз"), оскільки саме останній вносить таку інформацію до Інформаційної платформи, яку використовує позивач.

29.06.2023 до суду від відповідача надійшло заперечення, в якому зазначено про відсутність спору між відповідачем та Оператором ГРМ (АТ "Кіровоградгаз"), оскільки обсяги спожитого газу співпадають.

У судовому засіданні 29.06.2023 представником відповідача заявлено клопотання про поновлення строків на подання нових доказів та долучення доказів до матеріалів справи № 912/808/23. Протокольною ухвалою господарський суд клопотання представника відповідача про поновлення строків на подання доказів задовольнив; постановлено долучити до справи № 912/808/23 подані докази та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням поданих документів та оголошено перерву в судовому засіданні до 13.07.2023.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги.

У судовому засіданні 13.07.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

02.01.2020 між ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (постачальник) та ФОП Молдавська Л.В. (споживач) укладено договір № КК7-20-098 постачання природного газу (далі - Договір, а.с. 24-30).

До Договору сторони підписали Додаткові угоди: №1 від 03.01.2020, №2 від 30.04.2020, №3 від 28.05.2020, №4 від 25.08.2020, №5 від 25.09.2020 (а.с. 31-35).

Згідно з п. 1.8.-1.9. Договору Обов`язковою умовою для постачання газу Споживачу за цим Договором, є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ҐРМ договору на розподіл природного газу (для споживачів, об`єкти яких приєднані до газорозподільних мереж) або з Оператором ГТС договору на транспортування природного газу (для споживачів, об`єкти яких приєднані до газотранспортної системи), на підставі яких Споживач набуває право санкціоновано відбирати газ з газорозподільної або газотранспортної системи, та присвоєння Споживачу (його об`єктам споживання) ЕІС-кодів. Перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку Споживача:

- місцезнаходження точки комерційного обліку: смт. Петрове, вул. Паркова, 3;

- ЕІС-код точки комерційного обліку (код типу Z): 56Z020G7GFVBG01N;

- назва Оператора ГРМ, з яким Споживач уклав договір розподілу природного газу: ВАТ "Кіровоградгаз".

Розділом 3 Договору визначено, що постачання та споживання замовлених обсягів газу протягом місяця здійснюється, виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного замовленого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. Постачальник забезпечує постачання обсягу газу, замовленого згідно пп. 1.2., 1.3. цього Договору. Споживач має право на коригування замовлених місячних обсягів газу, зазначених в пункті 1.2 цього договору, в такому порядку:

- коригування замовлених обсягів повинні бути оформлені у письмовій формі, шляхом подання Постачальнику підписаної Споживачем заяви на коригування замовленого обсягу газу на відповідний розрахунковий період;

- заявки на коригування замовлених обсягів направляються у вигляді сканованих копій листів Споживача (заяв на коригування замовленого обсягу газу на відповідний розрахунковий період) на електронні адреси уповноважених осіб Постачальника, зазначені у п.10.14. цього Договору з подальшим наданням Постачальнику оригіналів зазначених заяв.

За розрахункову одиницю поставленого газу приймається кубічний метр, приведений до стандартних умов. Перехід права власності на газ від Постачальника до Споживача здійснюється у точках виходу з газотранспортної системи (ГТС) до газорозподільної системи (ГРМ). Після переходу права власності на газ, Споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язані з правом власності на газ. Приймання - передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акта приймання-передачі природного газу, в якому зазначається фактичні обсяги спожитого газу та його вартість. Для складання акта приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду Постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє Споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акта до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Споживач протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі природного газу, не надання письмово обгрунтованого заперечення проти підписання акта або у разі відмови Споживача від підписання акта приймання-передачі природного газу до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов Договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. Дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих Споживачем, вважаються обов`язковими для Сторін, якщо судом не буде встановлено інше.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції Додаткових угод № 4 та № 5) сторони визначили ціну за 1 тис.куб.м. у вересні та жовтні 2020 року в розмірі 4 890,00 грн та 6 090,00 грн з ПДВ, відповідно.

Пункту 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 5) сторони визначили, що починаючи з листопада 2020 року та протягом дії цього договору ціна за 1 тис.куб.м природного газу публікується/оприлюднюється Постачальником на офіційному сайті Постачальника відповідно до п. 4.4.6. цього Договору.

Згідно з п. 3.1 та 3.2 Договору (в редакції Додаткової угоди № 5), сторони домовились, що ціна за 1 тис.куб.м природного газу, опублікована/оприлюднена на власному офіційному сайті Постачальника, в порядку п. 4.4.6. цього Договору, є обов`язковою для Сторін за цим Договором та є підставою для визначення вартості природного газу, спожитого Споживачем в місяці постачання природного газу за новою (зміненою) ціною з 01 (першого) числа місяця в якому здійснюється постачання природного газу Постачальником, без оформлення Додаткової угоди до цього Договору.

Пунктом 3.3. Договору (в редакції Додаткової угоди № 5) визначено, що до ціни газу, визначеної пунктом 3.1. цього Договору, додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, встановлений Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 136,576 грн за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб. м. на добу.

Разом із цим, пунктом 4.4.6 Договору (в редакції Додаткової угоди № 5) визначено, що на власному офіційному сайті www.gas.ua в розділі "Для бізнесу" не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу Споживачу публікувати/оприлюднювати ціну за 1 000 куб.м газу, яка є обов`язковою для застосування Сторонами при розрахунках вартості спожитого Споживачем природного газу в місяці постачання за цим Договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками (за наявності) та діє у частині постачання природного газу до 31 грудня 2020, а в частині розрахунків між сторонами - до повного їх виконання (п. 10.1. Договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 10.1.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

На виконання умов Договору позивач опублікував на власному сайті ціну природного газу, що діяла у спірний період поставки.

За твердженням позивача, у період вересень 2020 року - жовтень 2022 року, позивач передав відповідачу природний газ за актами приймання-передачі природного газу в загальному об`ємі 1,312 тис.куб.м на загальну суму 39 717,95 грн. При цьому, оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково на суму 13 779,91 грн.

У зв`язку з зазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір (ст. 11 Цивільного кодексу України) (далі - ЦК України).

Договір в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до розділу 3 "Порядок комерційного обліку газу по об`єктах споживачів, що не є побутовими" Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), розрахунок об`єму нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до межі балансової належності, додаються/віднімаються до/від об`єму, визначеного комерційним вузлом обліку.

Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача.

Періодом, за який по об`єкту споживача визначається загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.

Прогноз добового відбору/споживання природного газу по споживачу визначається Оператором ГРМ виходячи із розрахункових (прогнозних) даних, що ґрунтуються на статистиці його фактичних добових (за їх наявності) та/або місячних обсягів споживання природного газу за попередні три роки, та враховує зміни температури навколишнього середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на добовий відбір/споживання природного газу. При цьому якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, прогноз відбору/споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ протягом газової доби, визначається Оператором ГРМ виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційних вузлів обліку природного газу.

Обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається Оператором ГРМ на рівні останнього оновленого прогнозу на цю добу, здійсненого Оператором ГРМ у попередній добі. Такі дані корегуються Оператором ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС виходячи з даних про фактичне споживання природного газу споживачем за підсумками газового місяця, у тому числі які ґрунтуються на даних обчислювача/коректора (за його наявності), що надають можливість встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу. Якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційного вузла обліку природного газу.

По споживачах, комерційні вузли обліку природного газу яких не обладнані засобами дистанційної передачі даних, з метою забезпечення меншого відхилення прогнозу відбору/споживання природного газу від даних фактичного споживання за газову добу (що дозволить зменшити обсяги небалансу діючого постачальника споживача) за домовленістю сторін (Оператора ГРМ та споживача) може бути погоджена процедура передачі споживачем даних про фактичне споживання природного газу за попередню газову добу.

Споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.

При обладнанні комерційних вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних за домовленістю Оператора ГРМ та споживача інформація для визначення об`єму (обсягу) приймання-передачі природного газу формується через канали дистанційного зв`язку. У такому разі перевірка достовірності даних комерційних вузлів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців (з урахуванням строку для контрольного огляду вузла обліку), про що складається відповідний акт контрольного зняття показань ЗВТ.

У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційного ВОГ протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з нього інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного зняття показань ЗВТ (у тому числі через відмову в доступі до об`єкта споживача) протягом розрахункового періоду об`єм спожитого (розподіленого) природного газу за розрахунковий період визначається за сумою обсягів добового споживання, переданих Оператором ГРМ за процедурою Кодексу ГТС до Оператора ГТС протягом газового місяця. У такому разі Оператор ГРМ не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, направляє споживачу письмові пояснення про зміну режиму нарахування разом з актом приймання-передачі природного газу за попередній розрахунковий місяць.

При цьому, якщо протягом (за підсумками) поточного місяця споживач:

надав звіт про дані комерційних ВОГ або за наявності у цей період контрольного зняття показань ЗВТ - визначення об`єму спожитого природного газу за цей місяць здійснюється з урахуванням фактичних даних комерційних ВОГ без коригування попереднього періоду;

не надав звіт про дані комерційних ВОГ - об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за цей місяць та подальші періоди визначається за номінальною потужністю газового обладнання споживача та кількістю годин їх використання, що визначені договором розподілу природного газу, без подальшого перерахунку (коригування) попередніх періодів. При цьому Оператор ГРМ не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, направляє споживачу письмові пояснення про зміну режиму нарахування разом з актом приймання-передачі природного газу за розрахунковий період (місяць). Відновлення розрахунків за даними комерційних ВОГ здійснюється за заявою споживача до Оператора ГРМ та після складання акта про фіксацію даних комерційних ВОГ, підписаного Оператором ГРМ та споживачем.

На підставі звіту споживача (дистанційних даних) про спожиті об`єми природного газу, визначені комерційними вузлами обліку, або на підставі зміненого режиму нарахування по об`єкту споживача Оператор ГРМ забезпечує:

1) визначення загального об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період з урахуванням передбачених цим Кодексом (договором розподілу природного газу) регламентних процедур щодо визначення об`ємів споживання (розподілу) природного газу;

2) переведення визначеного загального об`єму споживання (розподілу) природного газу в одиниці енергії (обсяг) відповідно до розділу XV цього Кодексу;

3) складення акта приймання-передачі природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий газовий місяць із зазначенням величини об`єму (м куб.) та обсягу (за трьома одиницями виміру - кВт·год, Гкал, МДж) споживання (розподілу) природного газу та передачі його споживачу;

4) передачу даних Оператору ГТС про фактичний об`єм (м куб.) та обсяг (за трьома одиницями виміру - кВт·год, Гкал, МДж) розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

Визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Споживач зобов`язується поінформувати постачальника про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період відповідно до вимог Правил постачання природного газу.

За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Споживач, до газопроводу якого в установленому законодавством порядку приєднується (підключений) об`єкт іншого споживача, має організувати комерційний (у тому числі приладовий) облік природного газу у власних газових мережах таким чином, щоб забезпечити складення балансу природного газу з чітким визначенням величини об`єму власного споживання та об`єму споживання підключеним до його газових мереж іншим споживачем.

При цьому за наявності об`ємів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при визначенні загального об`єму споживання їх розподіл між споживачами визначається пропорційно їх частці споживання, що має бути погоджено з Оператором ГРМ.

Відповідно до п. 12. р. 2 "Правила постачання природного газу споживачам, що не є побутовими" Правил постачання природного газу затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, Верховний Суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

З поданого позивачем розрахунку боргу, судом встановлено, що періодом заборгованості є: з січня 2022 року до жовтня 2022 року. Зазначений період заборгованості також вказаний присутнім у судовому засіданні представником позивача.

У наявних актах прийому-передачі природного газу зазначено, що протягом січня 2022 року до жовтня 2022 року позивачем поставлено відповідачу природний газ загальним об`ємом 729 куб.м загальною вартістю 31 192,62 грн (а.с. 56, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 87, 93).

В той же час, відповідно до журналу реєстрації даних комерційних ВОГ споживачів Олександрійського УЕГГ АТ "Кіровоградгаз" протягом січня 2022 року до жовтня 2022 року позивачем поставлено відповідачу природний газ загальним об`ємом 44 куб.м, загальною вартістю 2 041,69 грн (а.с. 227-240), а саме:

- січень 2022 року - 16 куб.м Х 53,35 грн = 853,66 грн (показники лічильника газу початок періоду 569 куб.м кінець періоду 585 куб.м);

- лютий-березень 2022 року - 3 куб.м Х 43,93 грн = 131,79 грн (показники лічильника газу початок періоду 585 куб.м кінець періоду 588 куб.м);

- квітень 2022 року постачання газу не здійснювалося;

- травень 2022 року - куб.м Х 42,07 грн = 126,20 грн (показники лічильника газу початок періоду 588 куб.м кінець періоду 591 куб.м);

- червень 2022 року - 11 куб.м Х 40,22 грн = 442,42 грн (показники лічильника газу початок періоду 591 куб.м кінець періоду 602 куб.м);

- липень 2022 року - 3 куб.м Х 31,13 грн = 93,39 грн (показники лічильника газу початок періоду 602 куб.м кінець періоду 605 куб.м);

- серпень 2022 року постачання газу не здійснювалося;

- вересень 2022 року - 6 куб.м Х 50,15 грн = 300,90 грн (показники лічильника газу початок періоду 605 куб.м кінець періоду 611 куб.м);

- до 19.10.2022 - 2 куб.м Х 46,66 грн = 93,33 грн (показники лічильника газу початок періоду 611 куб.м кінець періоду 613 куб.м, які зафіксовані в акті №2044 від 19.10.2022 перевірки цілісності пломб на лічильнику газу та газопроводу відповідача).

Крім того, вказані об`єми постачання позивачем відповідачу природного газу також знаходять своє підтвердження в актах перевірки цілісності пломб на лічильнику газу та газопроводу відповідача (а.с. 241-241 об.), а саме:

- № 1768 від 15.06.2022 зафіксовані показники лічильника газу - 601 куб.м;

- № 9 від 24.06.2022 зафіксовані показники лічильника газу - 602 куб.м;

- № №2044 від 19.10.2022 зафіксовані показники лічильника газу - 613 куб.м.

Позивачем не спростовано дані лічильника газу (ЕІС-код точки комерційного обліку (код типу Z): 56Z020G7GFVBG01N) відповідача щодо об`ємів споживання природного газу у спірний період та не доведено наявність порушення відповідачем умов споживання природного газу чи несправність лічильника газу відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем у період січня 2022 року до жовтня 2022 року спожито 44 куб.м природного газу загальною вартістю 2 041,69 грн, що спростовує твердження позивача про поставку відповідачу у вказаний період природного газу загальним об`ємом 729 куб.м загальною вартістю 31 192,62 грн.

Відповідно до наявних у матеріалах справи квитанціях відповідачем у спірний період сплачено позивачу 4 237,32 грн за послуги газопостачання (а.с. 208). Вказану суму оплати також відображає позивач у поданому до позову розрахунку заборгованості (а.с. 21-23).

Таким чином, позивачем у спірний період поставлено природний газ об`ємом 44 куб.м загальною вартістю 2 041,69 грн, у той же час відповідачем здійснено оплату отриманого газу у спірний період на суму 4 237,32 грн, що повністю спростовує наявність заборгованості відповідача перед позивачем у спірний період.

Враховуючи зазначене, позов задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Стосовно інших доводів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження 1або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу () та відповідачу (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Повне рішення складено 18.07.2023.

Суддя М.С. Глушков