РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2023Справа № 910/6858/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергостратегія» (вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 2, м. Київ, 04060; ідентифікаційний код 38765893)

до Фізичної особи - підприємця Набедрика Олега Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 50 243, 57 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергостратегія» (далі за текстом - ТОВ «Енергостратегія», Позивач) з позовом до Фізичної особи - підприємця Набедрика Олега Михайловича (далі за текстом - ФОП Набедрик О.М., Відповідач) про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14/12/21-Е від 14.12.2021 (далі за текстом - Договір) в розмірі 50 243,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору передано Відповідачу за період з 31.01.2022 по 31.03.2023 електричну енергію на загальну суму 696 508, 06 грн, яку Відповідачем спожито однак оплачено не в повному обсязі.

Так, Позивач вказує, що станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 50 243, 57 грн., що стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2023 позовну заяву залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

18.05.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.06.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява - клопотання Відповідача, в якому вказано, що заборгованість в розмірі 50 243, 57 грн. ним сплачено в повному обсязі.

Також до вказаної заяви - клопотання Відповідачем додано додаткові докази.

Дослідивши подану Відповідачем заяву-клопотання, суд зазначає, що за своєю суттю остання є відзивом, оскільки містить заперечення по суті спору.

Водночас, суд вказує, що Відповідачем не дотримано вимог пункту 2 частини 6 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) у зв`язку з чим такий документ з додатками підлягає поверненню заявнику.

Крім того, суд вказує, що відповідно до частини 9 статті 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

За сукупністю зазначеного, суд не вбачає правових підстав для надання оцінки наданих Відповідачем доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.12.2021 між ТОВ «Енергостратегія» та ФОП Набедрик О.М. укладено Договір, відповідно до пункту 1.1. якого є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) Постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою - приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «При ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2. Договору).

Згідно пункту 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (пункт 5.2. Договору).

У пункті 5.6. Договору визначено, що комерційна пропозиція до Договору містить інформацію про ціну на електричну енергію, спосіб оплати, терміни (строк), розмір пені за порушення строку оплати або штраф, строк дії договору та пролонгації та інші умови.

Заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу додаток №1 між сторонами засвідчено вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі та визначено перелік точок комерційного обліку за об`єктами споживача (Відповідача) для початку постачання енергії з 21.12.2021.

Комерційною пропозицією (додаток № 2) до Договору про постачання електричної енергії споживача зазначено спосіб оплати та розрахунковий період - календарний місяць, який встановлюється з 01 числа місяця до останнього дня цього ж місяця.

Рахунок за спожиту електричну енергію надається Постачальником Споживачу протягом двох робочих днів, після отримання від відповідного оператора системи розподілу даних щодо обсягу спожитої електричної енергії Споживачем в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті Постачальника; електронною поштою; факсимільним зв`язком за телефоном; у відповідних структурних підрозділах Постачальника.

Оплата за спожиту електроенергію Споживачем здійснюється до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Договір набирає чинності з дати вказаної в заяві-приєднанні та діє до 01.01.2023. Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії договору не заяви про свій намір розірвати цей договір.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем передано Відповідачу за період з 31.01.2022 по 31.03.2023 електроенергії за Договором згідно наступних актів прийому-передачі електроенергії:

- від 31.01.2022 на суму 114 325, 29 грн;

- від 28.02.2022 на суму 113 564, 14 грн;

- від 31.03.2022 на суму 22 606, 15 грн;

- від 30.04.2022 на суму 21 491, 11 грн;

- від 31.05.2022 на суму 31 685, 78 грн;

- від 30.06.2022 на суму 47 760, 97 грн;

- від 31.07.2022 на суму 62 939, 86 грн;

- від 31.08.2022 на суму 70 747, 97 грн;

- від 30.09.2022 на суму 79 705, 72 грн;

- від 31.10.2022 на суму 73 079, 99 грн.;

- від 30.11.2022 на суму 28 876, 15 грн.;

- від 31.01.2023 на суму 10 629, 25 грн;

- від 28.02.2023 на суму 8 345, 28 грн;

- від 31.03.2023 на суму 6 272, 14 грн.

Водночас, суд вказує, що загальна вартість вказаних вище актів за період з 31.01.2022 по 31.03.2023 (заявлений Позивачем) становить 692 029, 80 грн, а не 696 508, 06 грн як про це зазначається Позивачем.

Також суд зазначає, що зазначені вище акти підписані сторонами без зауважень та претензій, що відповідно свідчить про належне виконання Позивачем умов Договору - постачання електроенергії, прийняття такої електроенергії Відповідачем та виникнення у останнього обов`язку з її оплати.

Акту прийому-передачі електроенергії та / або рахунку на суму 4 478, 26 грн (різниця між 696 508, 06 грн та 692 029, 80 грн) та 4 812, 61 грн Позивачем до матеріалів справи не надано.

Згідно доводів Позивача за спірний період Відповідачем за поставлену електричну енергію за січень 2022 - березень 2023 сплачено 651 077, 10 грн., а відтак заборгованість становить 40 952, 70 грн., в той час як Позивачем заявлено до стягнення 50 243, 57 грн.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів сплати коштів в розмірі 40 952, 70 грн, а відтак не спростовано заявлених Позивачем вимог.

Крім того, на підтвердження суми заявленої до стягнення заборгованість Позивачем до позову надано не підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 - 25.04.2023 між сторонами, в якому зазначено, що заборгованість Відповідача становить 50 243, 57 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статтей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з частиною 4 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), відповідно до пункту 2.1.16 якого Договір є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Умови договору є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (пункт 1.2 Договору).

Внаслідок підписання Відповідачем заяви-приєднання, останній приєднався до Договору, а відтак між Позивачем та Відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які за своєю правовою природою є договором постачання електричної енергії споживач.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що Відповідачем за спірний період січень 2022 - березень 2023 порушено умови Договору в частині здійснення оплати поставленої електричної енергії, що відповідно свідчить про наявність у Відповідача заборгованості в розмірі 40 952, 70 грн.

В іншій частині заявленої до стягнення заборгованості (9 290, 87 грн) судом не вбачається за можливе встановити факту передачі електроенергії на вказану суму, а відтак і підстав для стягнення її вартості з Відповідача.

Що стосується наданого Позивачем Акту звірки, суд вказує, що останній не приймається судом у якості належного та допустимого доказу, оскільки такий акт не підписаний Відповідачем, а також відсутня первинна документація.

При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з тим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що в акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини щодо порушення Відповідачем умов Договору та виникнення у останнього обов`язку здійснити оплату за надані передану електричну енергію, приймаючи до уваги те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергостратегія» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Набедрика Олега Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергостратегія» (вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 2, м. Київ, 04060; ідентифікаційний код 38765893) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 40 952 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 70 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 187 (дві тисячі сто вісімдесят сім) грн 70 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 19.07.2023

Суддя Антон ПУКАС