ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/2991/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Гибала В.О.,

представників учасників справи:

позивача - комунального підприємства "Тернопільводоканал" - Чорненького В.В.,

відповідача - Антимонопольного комітету України - Данилова К.О.,

розглянув матеріали касаційної скарги комунального підприємства "Тернопільводоканал" (далі - Підприємство)

на рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2022

(суддя Котков О.В.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023

(головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді Кравчук Г.А. і Козир Т.П.)

зі справи № 910/2991/22

за позовом Підприємства

до Антимонопольного комітету України (далі - АМК)

про визнання недійсним та скасування рішення.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов подано про визнання недійсним та скасування рішення від 23.12.2021 №191-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК).

2. Позов обґрунтовано тим, що Рішення АМК суперечить положенням чинного законодавства України, а висновки відповідача в процесі визначення територіальних меж ринку є помилковими.

Короткий зміст попередніх судових рішень

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 18.10.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023, у позові відмовлено.

4. Рішення та постанову мотивовано відсутністю підстав для скасування Рішення АМК.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі Підприємство просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, визнати Рішення АМК недійсним, а судові витрати у справі покласти на відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодекс України (далі - ГПК України), скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини восьмої статті 131 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", пункту 2 Розділу I Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 (далі - Правил приймання стічних вод), пункту 1 Розділу VI Правил приймання стічних вод та пункту 73 Місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Тернополя (громади), затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27.02.2019 №211, у подібних правовідносинах.

Доводи іншого учасника справи

7. У відзиві на касаційну скаргу АМК: заперечує проти викладених у касаційній скарзі доводів, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та спрямованими на повторну оцінку доказів після перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку; просить рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Згідно з рішенням Тимчасової адміністративної колегії АМК від 23.12.2021 №191-р/тк у справі №924-ЗМС:

- визнано, що протягом 2019-2020 років та 5 місяців 2021 року Підприємство займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з приймання та очищення стічних вод, що вивозяться спеціалізованим транспортом від споживачів, які не приєднані до системи централізованого водовідведення (далі - Послуги ПОСВ), в межах зони охоплення навколо каналізаційних очисних споруд Підприємства у радіусі 35 км;

- визнано дії Підприємства у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем протягом 2019-2020 років та 5 місяців 2021 року на ринку Послуг ПОСВ, що полягають у висуванні неправомірних вимог суб`єктам господарювання, які здійснюють вивезення рідких відходів, та встановленні відповідальності за їх невиконання, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, порушенням передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- за зазначене порушення на Підприємство накладено штраф у розмірі 389 824 грн.;

- зобов`язано Підприємство у 2-місячний строк з дня одержання рішення припинити вказане порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

9. Як вказано в пункті 2 Рішення АМК, серед видів діяльності Підприємства є забір, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод.

10. Об`єктом аналізу за Рішенням АМК (пункт 18) є Підприємство - суб`єкт господарювання, який надає Послуги ПОСВ.

Об`єктом аналізу за Рішенням АМК (пункт 19) є Послуги ПОСВ.

11. Підприємство надає послуги із забору, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод.

12. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27.02.2019 №211 затверджено Місцеві правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Тернополя (далі - Місцеві правила) в редакції до 01.07.2020.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.06.2020 №442 було внесено зміни до Місцевих правил у редакції з 01.07.2020.

Місцевими правилами встановлено порядок приймання стічних вод асенізаційним транспортом від споживачів, які не приєднані до системи централізованого водовідведення.

Даними правилами встановлено, що перевізник зобов`язаний щомісячно надавати інформацію про якісний склад стічних вод, а за відсутності зазначеного аналізу виробник при нарахуванні плати за послуги застосовує коефіцієнт кратності Кк=5 до 01.07.2020, а з 01.07.2020 року - Кк=3.

13. Протягом 2019 року Підприємство надавало відповідні послуги на підставі договорів про надання послуг з очищення стічних вод, а протягом 2020 року та 5 місяців 2021 року Підприємство надавало відповідні послуги на підставі договорів про надання послуг з водовідведення.

14. Згідно з пунктом 1.1 вказаних договорів: Підприємство бере на себе зобов`язання приймати від перевізника стічні води, які скидаються спеціалізованим автотранспортом, та проводити їх очищення; перевізник зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до пункту 2.1 договору про надання послуг з очищення стічних вод (укладався протягом 2019 року) перевізник зобов`язується проводити за надані йому послуги оплату, яка нараховується Підприємством за загальним обсягом скинутих перевізником стоків, коефіцієнтом кратності 5 та нормативом плати, який встановлюється уповноваженим органом місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2.1 договору про надання послуг з водовідведення (укладався протягом 2020 року та 5 місяців 2021 року) перевізник зобов`язується проводити за надані йому послуги оплату, яка нараховується Підприємством за загальним обсягом скинутих перевізником стоків, коефіцієнтом кратності відповідно до Місцевих правил та тарифом на послуги з централізованого водовідведення, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

15. Як з`ясовано судом, при нарахуванні перевізникам плати за відповідні послуги Підприємство застосовує коефіцієнт незалежно від того, чи надає перевізник інформацію про якісний склад стічних вод, у той час коли положеннями чинного законодавства України не передбачено прямого обов`язку суб`єктів господарювання надавати таку інформацію, що, серед іншого, підтверджується листом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2019 №7/9.1.2/21123-19.

16. Суд не погодився з посиланням Підприємства на пункт 1 розділу VI Правил приймання стічних вод щодо обов`язку споживачів надавати відповідну інформацію, оскільки вказана норма стосується споживачів, які приєднані до централізованого водовідведення, тоді як у даній справі йдеться про приймання стічних вод асенізаційним транспортом від споживачів, які не приєднані до системи централізованого водовідведення.

Отже, за невиконання перевізниками вимог щодо надання інформації про якісний склад стічних вод Підприємство застосовувало при розрахунку плати за послуги коефіцієнт Кк=5 з 01.01.2019 по 30.06.2020 та коефіцієнт Кк=3 з 01.07.2020, що призвело до збільшення вартості послуги.

17. У зв`язку з твердженням позивача про неправильність визначення відповідачем територіальних меж досліджувального ринку судом зазначено таке.

Відповідно до пункту 6.1 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку (затверджена розпорядженням АМК від 05.03.2002 №49-р) територіальні межі ринку певного товару визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів є неможливим або недоцільним.

АМК було отримано інформацію від перевізників щодо максимальної відстані перевезення ними стічних вод - відстань від об`єкта відбору стічних вод до місця розташування каналізаційних очисних споруд Підприємства, радіус кола навколо яких становить 35 км.

На вказаній площі навколо каналізаційних очисних споруд Підприємства розташовано ще кілька каналізаційних очисних споруд:

- КП Великобірківської селищної ради "Добробут" з 10.07.2020 не надає послуги з приймання та очищення стічних вод, що вивозяться спеціалізованим автотранспортом від споживачів, які не приєднані до системи централізованого водовідведення;

- КП Микулинецької селищної ради "Дружба" протягом 2019-2020 років та 5 місяців 2021 року не надавало платних послуг з приймання та очищення стічних вод, що вивозяться спеціалізованим автотранспортом від споживачів, які не приєднані до системи централізованого водовідведення;

- пропускна спроможність каналізаційних очисних споруд МКП "Збараж" (500 м3 на добу) та КП "Добробут" (200 м3 на добу) є незначною порівняно з пропускною спроможністю каналізаційних очисних споруд Підприємства (106 400 м3 на добу).

Наведені обставини підтверджують правомірність визначення АМК територіальних меж ринку, на якому здійснює діяльність Підприємство, як зони охоплення навколо каналізаційних очисних споруд Підприємства у радіусі 35 км.

АКТИ ЗАКОНОДАВСТВА І ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним та скасування Рішення АМК.

19. Як вбачається із з`ясованого судами змісту Рішення АМК, дії Підприємства кваліфіковано АМК за ознаками частини першої статті 13 та пункту 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

20. Судами попередніх інстанцій з`ясовано й відображено в оскаржуваних судових рішеннях, що:

- Місцевими правилами (див. пункт 12 цієї постанови) передбачено, що перевізник (стічних вод спеціалізованим транспортом) зобов`язаний щомісячно надавати Підприємству інформацію про якісний склад стічних вод, а за відсутності відповідного аналізу Підприємство при нарахуванні плати за послуги застосовує відповідні коефіцієнти кратності;

- також за договорами, зазначеними в пунктах 13, 14 цієї постанови, передбачено обов`язок перевізника здійснювати Підприємству оплату за загальним обсягом скинутих перевізником стоків, коефіцієнтом кратності та відповідно до Місцевих правил.

Навівши відповідні обставини, суди не надали жодної оцінки цим обставинам, пов`язаним з ними доказам та аргументам учасників справи. Між тим така оцінка була необхідною з точки зору з`ясування правомірності/неправомірності дій Підприємства, з урахуванням, зокрема, й того, що правомірні дії, навіть якщо вони ущемлюють права споживачів, не свідчать про наявність порушення антимонопольно-конкурентного законодавства (відповідний правовий висновок наведено й у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 зі справи № 907/162/17).

21. З урахуванням викладеного у Верховного Суду відсутні підстави для висновку про правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права та про відповідність оскаржуваних судових рішень вимогам частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України.

Водночас у силу припису частини другої статті 300 названого Кодексу суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. З огляду на викладене та відповідно до частин третьої, четвертої статті 310 ГПК України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У такому розгляді суду слід врахувати викладене, встановити обставини і дослідити докази, зазначені в цій постанові, надати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

23. Поряд з тим Суд не вбачає підстав для формування правового висновку щодо застосування актів законодавства, зазначених у пункті 6 цієї постанови, оскільки такий висновок може бути сформований лише за результатами нового розгляду даної справи.

24. За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання стосовно розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу комунального підприємства "Тернопільводоканал" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі № 910/2991/22 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова