ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023м. ХарківСправа № 922/2527/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Катречко Д.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд", 61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23", 08161, Київська обл., Києво - Святьошинський р-н. (Фастівський р-н.), с. Тарасівка (з), вул. Київська, буд. 1, оф. 4
простягнення стягнення 1 196 701,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Агаєва Е.О.;

відповідача: Сонько В.В.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" про суми у розмірі 1 196 701,60 грн. з яких: сума основного боргу за договором № 21/05-2 від 21.05.2018 року у розмірі 741 783,60 грн., пеня у розмірі 135 004,61 грн., штраф у розмірі 51 924,84 грн., 3 % річних у розмірі 33 586,30 грн., інфляційні втрати у розмірі 234 402,25 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 17 950, 52 грн.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

19.01.2023 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 1331/23) про продовження строку на подання відзиву на позов, у якому відповідач, просить суд, продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.01.2023 року клопотання відповідача (вх. № 1331/23 від 19.01.2023 року) про продовження строку на подання відзиву на позов задоволено. Продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 10:00 год. 25.01.2023 року.

24.01.2023 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 1803/23) про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача, у якій позивач просить суд підготовче засідання, призначене на 10-30 год. 25.01.2023 року проводити без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 25.01.2023 року клопотання позивача (вх. № 1803/23 від 24.01.2023 року) про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача - задоволено. Продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. Підготовче засідання у справі відкладено на "22" лютого 2023 року.

30.01.2023 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2189/23).

06.02.2023 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 2642/23).

13.02.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 3519 від 13.02.2023 року) про продовження строку на подання заперечень проти відповіді на відзив, у якій відповідач, просить суд, продовжити відповідачу строк на подання заперечень проти відповіді на відзив строком на 3 дні.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року заяву відповідача (вх. № 3519 від 13.02.2023 року) про продовження строку на подання заперечень проти відповіді на відзив задоволено. Продовжено відповідачу процесуальний строк для подання заперечень на відповіді на відзив по 16.02.2023 року.

15.02.2023 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 3768/23 від 15.02.2023 року) про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/2527/22 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 16.02.2023 року задоволено клопотання (вх. № 3768/23 від 15.02.2023 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/2527/22 в режимі відеоконференції.

22.02.2023 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 4299/23) про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 22.02.2023 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судому підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.03.2023 року.

23.02.2023 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення (вх. № 4467/23) проти відповіді на відзив.

28.02.2023 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 4780/23) про долучення документів.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року клопотання відповідача (вх. № 4299/23 від 22.02.2023 року) про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у справі № 922/2527/22 комплексну судову будівельно технічну, оціночну експертизу. Провадження у справі № 922/2527/22 зупинено до отримання висновку з судової будівельно-технічної оціночної експертизи від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

21.03.2023 року відповідно до супровідного листа вих. № 006176 на адресу Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса направлено копії матеріалів у справі № 922/2527/22 на 153 арк. та копію ухвали Господарського суду Харківської області від 01.03.2023 року.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року відклдено вирішення питання про прийняття до розгляду клопотання (вх. № 9018/23 від 13.04.2023 року) Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса про забезпечення обстеження об`єктів дослідження, яке необхідне для проведення експертизи № 14515 до повернення матеріалів справи № 922/2527/22 з Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 року у справі № 922/2527/22 задоволено апеляційну скаргу Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (вх. № 528Х). Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.03.2023 у справі № 922/2527/22 скасовано. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована механізована колона №23» у задоволенні клопотання про призначення у справі № 922/2527/22 судової будівельно-технічної експертизи. Матеріали справи № 922/2527/22 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року призначено підготовче засідання у справі на "14" червня 2023 року. Клопотання (вх. № 9018/23 від 13.04.2023 року) Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса про забезпечення обстеження об`єктів дослідження, яке необхідне для проведення експертизи № 14515 залишено без розгляду.

13.06.2023 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 15072/23) про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/2527/22 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року частково задоволено клопотання відповідача (вх. № 15072/23 від 13.06.2023 року) про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/2527/22 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 14.06.2023 року судом закрито підготовче засідання у справі, та призначено справу до розгляду по суті на 10.07.2023 року. Також, судом задоволено усне клопотання відповідача від 14.06.2023 року про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Присутній у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо позовних вимог, та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача надав усні заперечення та просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 10.07.2023 року, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, та заперечення представника відповідача, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 21.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" (відповідача, генпідрядник) та Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (позивач, субпідрядник) було укладено Договір № 21/05-2.

Пунктом 10.1. договору сторони визначили, що договір про закупівлю укладається та набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно пункту 1.1. договору за завданням Генпідрядника Субпідрядник зобов`язується виконати роботи з влаштування асфальтобетонного покриття при виконанні робіт з капітального ремонту комплексу транспортних споруд по просп. Льва Ландау в м. Харкові. Естакада № 2 по вул. Комунальній (код за ДК 021:2015 -45221000-2- Будівництво мостів і тунелів, шахт і метрополітенів) відповідно до проектно-кошторисної документації, а Генпідрядник - прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 1.2. договору визначено, що кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації.

Згідно пункту 2.1. договору, субпідрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам будівельних норм та правил.

Відношення сторін, пов`язані із забезпеченням гарантійного строку якості робіт (експлуатації об`єкта) та усуненням виявлених недоліків (дефектів), будуть регулюватися положеннями Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 року №668 (пункт 2.2. договору).

Субпідрядник гарантує надійність і якість виконаних робіт і можливість експлуатації об`єкта протягом строків, встановлених законодавством України, та положеннями Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005р. № 668 (пункт 2.3. договору).

Субпідрядник гарантує відповідність виконаних робіт та конструкцій проектній документації (пункт 2.4. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна цього договору становить 2 234 145, 48 грн., у тому числі ПДВ 372 357,58 грн.

Згідно пункту 4.1. договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником після підписання сторонами акта виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3).

Пунктом 4.6. договору, сторони визначили, що Генпідрядник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається Субпідрядником уповноваженому представнику Замовника.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються Генпідрядником в міру надходження коштів. Такі умови фінансування виключають пред`явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт (пункт 4.7. договору).

Згідно з пунктом 4.8. договору, якщо роботи виконані Субпідрядником з недоробками і дефектами, що зафіксовано відповідним актом при прийомі виконаних робіт, Генпідрядник може відстрочити оплату цих робіт. На протязі встановлених цим актом строків Субпідрядник повинен усунути виявлені порушення і після цього Замовник перераховує утримані суми.

Відповідно до пункту 5.1 договору строк виконання робіт: початок робіт: травень 2018 року, завершення робіт: 30 червня 2018 року.

Місце виконання робіт є: 61080, Харківська область, м. Харків, просп. Льва Ландау (пункт 5.2. договору).

Підпунктами 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору сторони визначили, що генпідрядник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи; приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (КБ-2в, КБ-3)

Між сторонами було підписано додатки до договору, а саме: договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1.

04.10.2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 якою зокрема внесли зміни до пункту 5.1. договору, та виклали його у наступній редакції:

«5.1 строк виконання робіт: початок робіт: травень 2018 року, завершення робіт: грудень 2019 року.».

24.03.2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 якою зокрема внесли зміни до пункту 5.1. договору, та виклали його у наступній редакції:

«5.1 строк виконання робіт: початок робіт: завершення робіт: грудень 2020 року.».

Пунктом 2 додаткової угоди, продовжили строк дії договору до 31.грудня 2021 року.

Пунктом 3 додаткової угоди визначили. що оплата за роботи, виконані протягом 2020 року, здійснюється Генпідрядником на підставі підписаних Сторонами актів виконаних робіт (форми № КБ-2В, КБ-3) в термін до 31 грудня 2021 року.

Як зазначає позивач, на підтвердження виконання робіт за договором №21/05-2 від 21.05.2018 року між сторонами було підписано наступні акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 741 783,60 грн., а саме:

- № 1/956 за серпень 2018 року (підписаний 08.08.2018 року) на суму 79 268,40 грн.;

- № 2/1244 за жовтень 2018 року (підписаний 28.10.2018 року) на суму 152 624,40 грн.;

- № 2973 за грудень 2019 року (підписаний 19.12.2019 року) на суму 234 291,60 грн.;

- № 2973.1 за червень 2020 року (підписаний 19.06.2020 року) на суму 275 599,20 грн.;

За твердженнями позивача, прийняття виконаних робіт згідно вищезазначених актів також підтверджує якість виконаних робіт, з огляду на відсутність зауважень з боку генпідрядника, недоліків і дефектів, що мали б бути зафіксовані відповідним актом при прийомі виконаних робіт згідно пункту 4.8. договору, відсутні підстави відповідно до пункту 4.8. договору для відстрочення оплати виконаних субпідрядником робіт згідно договору.

Також позивач зазначає, що із урахуванням пункту 4.7. договору, з метою визначення надходження (отримані) коштів генпідрядником по договору будівельного підряду на виконання робіт, які, зокрема, були виконані позивачем, як субпідрядником за договором, субпідрядник звернувся до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради із запитом за вих. № 462 від 01.12.2022 року про надання інформації.

У відповідь на запит позивача (лист від 05.12.2022 року № 683/0/66-22) Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради повідомив, що між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована механізована колона № 232 (генпідрядник) було укладено договір № 824 від 03.102.2017 року на виконання умов якого генпідрядником було виконано роботу, що є предметом договору № 21/05-2 від 21.05.2018 року, яка було прийнята генпідрядником згідно актів приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року, вказану роботу було прийнято замовником та здійснено оплату в порядку і строк, передбачений договором.

Проте відповідач, своїх зобов`язань перед позивачем за договором в частині оплати за виконані роботи відповідно до вищезазначених актів приймання виконаних будівельних робіт не виконав, що призвело до виникнення у останнього заборгованості у розмірі 741 783,60 грн.

Вищевказані обставини стали причиною звернення позивач із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (стаття 846 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було підписано акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 741 783,60 грн., а саме:

- № 1/956 за серпень 2018 року (підписаний 08.08.2018 року) на суму 79 268,40 грн.;

- № 2/1244 за жовтень 2018 року (підписаний 28.10.2018 року) на суму 152 624,40 грн.;

- № 2973 за грудень 2019 року (підписаний 19.12.2019 року) на суму 234 291,60 грн.;

- № 2973.1 за червень 2020 року (підписаний 19.06.2020 року) на суму 275 599,20 грн.

Вищевказані було підписано сторонами без жодних зауважень та заперечень.

Як вбачається з положень пункту 4.1. договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником після підписання сторонами акта виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3).

При цьому, додатковою угодою № 1 від 04.10.2019 року сторони погодили, що строк виконання робіт: початок робіт: травень 2018 року, завершення робіт: грудень 2019 року.»; додатковою угодою № 2 від 24.03.2020 року сторони погодили, що строк виконання робіт: початок робіт: завершення робіт: грудень 2020 року.».

Крім того, пунктом 3 додаткової угоди № 2 сторони визначили, що оплата за роботи, виконані протягом 2020 року, здійснюється Генпідрядником на підставі підписаних Сторонами актів виконаних робіт (форми № КБ-2В, КБ-3) в термін до 31 грудня 2021 року.

Станом на момент розгляду справи, відповідачем не було сплачено позивачу вартість виконаних робіт та прийнятих за вищевказаними актами на загальну суму 741 783,60 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку, та встановлено, що сума за актами приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року становить 741 783,60 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 2189/23 від 30.01.2023 року) зазначає, що як слідує із позовної заяви, прийняття виконаних субпідрядником робіт згідно наданих актів підтверджує якість виконаних робіт, з огляду на відсутність зауважень з боку генпідрядника, недоробок і дефектів, що мали бути зафіксовані відповідним актом при прийомі виконаних робіт згідно з пунктом 4.8. договору. та, відповідно до пункту 4.8. договору, підстави для відстрочення оплати виконаних робіт відсутні.

Вищезазначене позивачем у позовній заяві не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки роботи були виконані з недоробками та дефектами, а відповідач не усунув їх, не зважаючи на взяті зобов`язання та передчасно подав позов до суду про стягнення боргу. КП «Шляхрембуд» як субпідрядника, було залучено до виконання робіт з влаштування асфальтобетонного покриття на об`єкті «Капітальний ремонт комплексу транспортних споруд по просп. Льва Ландау в м. Харкові. Естакада № 2 по вул. Комунальній (код за ДК 021:2015 -45221000-2- Будівництво мостів і тунелів, шахт і метрополітенів). Між підприємствами було укладено договір № 21/05-2 від 21.05.2018 року КП «Шляхрембуд» розпочало виконання робіт на об`єкті.

Користуючись положеннями пункту 6.12. договору, який передбачає обов`язок генпідрядника приймати виконані роботи згідно х актами виконаних робіт, посадові особи КП «Шляхрембуд» наполягали на підписання проміжних актів приймання виконаних підрядних робіт. Ці акти включали лише окремі види робіт з загального комплексу робіт. Відповідно проектно кошторисної документації, загальний комплекс робіт з влаштування асфальтобетонного покриття передбачав влаштування тришарового покриття з обов`язковою товщиною кожного шару. Акти приймання виконаних будівельних робіт, що були передані до відповідача включали лише окремі ділянки окремих шарів. Відповідач кілька разів відмовлявся у підписання проміжних актів приймання будівельних робіт, оскільки вони надавалися без виконавчої документації, передбаченої пунктом 4.8. ДБН А.3.1-5.2016, а саме: загальний журнал робіт, спеціальні журнали з окремих видів робіт, акти на закриття прихованих робіт, документи щодо якості, випробувань та лабораторного контролю матеріалів, виконавчі схеми відповідно до ДБЕ В.1.3-2 тощо, що унеможливлювало належну перевірку цих актів.

Виконуючи умови договору, відповідач був змушений розглянути надані акти та підписати їх з одночасним складання актів фіксації недоробок та дефектів виконаних робіт. Представники позивача від підписання таких актів відмовилися. За результатами розгляду актів приймання виконаних будівельних робіт, наданих позивачем, було складане акти фіксації недоробок та дефектів виконаних робіт № 1 від 26.07.2018 року, № 3 від 19.10.2018 року, № 4 від 19.12.2019 року, № 5 від 01.06.2020 року. На ці акти, позивач надав письмові зобов`язання щодо проведення випробувань та надання повного комплекту виконавчої документації після повного завершення доручених йому видів робіт на об`єкті. За результатами випробувань та розгляду виконавчої документації позивач зобов`язався провести коригування актів приймання виконаних будівельних робіт за фактичними показниками. На даний час позивачем роботи на об`єкті не виконуються. Повідомлень про завершення, припинення або призупинення робіт від субпідрядника не надходило.

У зв`язку із чим, за твердженнями відповідача, останнім акти приймання виконаних будівельних робіт були підписані, але із зауваженнями, які вини кладені в актах фіксації недоробок та дефектів виконаних робіт. На дати підписання зазначених актів роботи завершені не були, а акти були підписані виключно під тиском посадових осіб позивача та з їх зустрічним зобов`язанням усунути виявлені дефекти та недоробки і надати усю необхідну виконавчу та експертну документацію. В подальшому КП «Шляхренбуд» надсилав інші акти на окремі етапи робіт також без виконавчої документації, які відповідач відмовився підписувати.

Також відповідач зазначає, що останнім було ініційовано проведення відбору проб вирубок асфальтобетону та направлено їх на лабораторні дослідження. 10.03.2021 року було завершено проведення відбору проб вирубок (кернів) асфальтобетону. Головний випробувальний центр ДП ДерждорНДІ провів випробування з визначення товщини, середньої густини та водо насичення зразків-кернів, середньої густини та міцності за температури 20*С переформованих зразків, а також складу зразків-кернів. Результати випробувань викладені в Протоколі випробувань матеріалів №31/18 від 22.03.2021 року. За результатами встановлено значне відхилення фактичної товщини шарів асфальтобетонного покриття від проектної та мінімально допустимої.

У наданій до суду відповіді на відзив (вх. № 2642 від 06.02.2023 року) позивач зокрема зазначив, що роботи, що були виконані субпідрядником, та прийняті без зауважень генпідрядником на підставі зазначений актів приймання виконаних будівельних робіт, також були прийняті без будь-яких зауважень Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради як замовником таких робіт. Таким чином, у відповідності до умов договору, у відповідача який підписав без будь-яких зауважень акти, виник обов`язок щодо проведення розрахунку з позивачем за виконані роботи у строки, передбачені умовами договору, а пред`явлення претензій щодо якості робіт не стосується предмету розгляду даної справи.

Суд не приймає вищевикладені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Частинами 2, 3 статті 853 Цивільного кодексу України визначено, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

З аналізу вищевикладеного слідує, що законодавцем визначено два види недоліків робіт, явні та приховані недоліки, основною відмінністю яких є спосіб їх виявлення. Так, на відміну від явних недоліків, виявлення яких здійснюється на етапі прийняття робіт згідно акту приймання передачі, законодавцем виокремлено приховані недоліки, які можуть бути виявлення вже після прийняття відповідних робіт.

Як вбачається із матеріалів справи, виконані позивачем роботи за договором № 21/05-2 від 21.05.2018 року відповідно до актів приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року на загальну суму 741 783,60 грн. були прийняті відповідачем без зауважень, а виявлені відповідачем недоліки, на які останній посилається у якості заперечень, відносяться до прихованих недоліків, процедура виявлення яких передбачена статтею 853 Цивільного кодексу України та положеннями пунктів 106-107 Постанови КМУ № 668 від 01.08.2005 року Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві.

Так, положеннями пункту 107 Постанови КМУ №668 від 01.08.2005 року Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві передбачено, що у разі виявлення замовником недоліків (дефектів) протягом гарантійних строків, він зобов`язаний у порядку, визначеному договором підряду, повідомити про це підрядника і запросити його для складення відповідного акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо підрядник відмовився взяти участь у складенні акта, замовник має право в порядку, визначеному договором підряду, скласти такий акт із залученням незалежних експертів і надіслати його підряднику.

Пунктом 108-109 вказаної постанови передбачено, що підрядник зобов`язаний усунути виявлені недоліки (дефекти) в порядку, визначеному актом про їх усунення. У разі відмови підрядника усунути виявлені недоліки (дефекти) замовник може усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб у порядку, визначеному договором підряду. У такому разі підрядник зобов`язаний повністю компенсувати замовнику витрати, пов`язані з усуненням зазначених недоліків, та завдані збитки.

Якщо між замовником і підрядником виник спір щодо усунення недоліків (дефектів) або їх причин, на вимогу будь-якої сторони може бути проведено незалежну експертизу. Фінансування витрат, пов`язаних з проведенням такої експертизи, покладається на підрядника, крім випадків, коли за результатами експертизи буде встановлено відсутність порушень умов договору підряду підрядником або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками (дефектами). У такому випадку витрати, пов`язані з проведенням експертизи, фінансує сторона, яка вимагала її проведення, а якщо експертизу проведено за згодою сторін, такі витрати покладаються на обидві сторони в рівних частинах, якщо інше не передбачено договором підряду.

Статтею 858 Цивільного кодексу України, якою передбачена відповідальність підрядника за неналежну якість робіт, визначено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2)пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

При цьому, підпунктом 2.5-2.6 договору сторонами погоджено, що у разі виявлення в термін гарантійного строку, у закінчених роботах або в об`єкті ремонту недоліків (дефектів) Субпідрядник, за письмовою вимогою Генпідрядника зобов`язаний усунути за свій рахунок недоробки, що виникли протягом гарантійного строку і зумовлені виконанням робіт з порушенням діючих норм і правил, умов договору, Перелік недоробок і дефектів визначається дефектним актом, що укладається сторонами. В акті в обов`язковому порядку фіксується дата виявлення дефектів і строк їх усунення. При відмові субпідрядника брати участь у складанні дефектного акта він може складатись з залученням спеціалістів незаінтересованих органів (спеціалістів архбудконтролю).

Якщо субпідрядник на протязі строку, визначеного в акті, не усуне недоліки у виконаних роботах, генпідрядник має право усунути недоліки силами іншого виконавця з оплатою цих витрат субпідрядником.

Здійснивши аналіз положень чинного законодавства та умов договору щодо обсягу дій сторін, а також наслідків та відповідальності за виявлені приховані недоліки, суд зазначає, що встановлення факту наявності прихованих недоліків у виконаних роботах має своїм наслідком усунення підрядником (позивачем) за свій рахунок недоробки, що виникли протягом гарантійного строку і зумовлені виконанням робіт з порушенням діючих норм і правил, умов договору, а у випадку відмови підрядника від усунення визначених недоліків, усунути недоліки самостійно силами іншого виконавця з оплатою цих витрат підрядником (пункт 2.5-2.6 договору), і жодним чином не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за вже прийняті роботи, строк оплати яких настав до виявлення таких недоліків.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача в частині відсутності його зобов`язання по оплаті виконаних позивачем робіт за актами приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року на загальну суму 741 783,60 грн., які ґрунтуються на твердженнях про неналежну якість виконаних робіт, наявності прихованих недоліків у виконаних роботах, є необґрунтованими та спростовується вищевикладеним.

Також суд приймає до уваги, що ухвалою суду від 01.03.2023 року у справі було призначено комплексну судову будівельно технічну, оціночну експертизу.

Проте, постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 року у справі № 922/2527/22 задоволено апеляційну скаргу Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (вх. № 528Х). Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.03.2023 у справі № 922/2527/22 скасовано. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована механізована колона №23» у задоволенні клопотання про призначення у справі № 922/2527/22 судової будівельно-технічної експертизи.

Скасовуючи ухвалу суду, апеляційний суд зазначив, що предметом позову в даній справі є вимога про стягнення коштів згідно із укладеним між сторонами договором, на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт, які було підписано обома сторонами без зауважень, тобто, предмет спору в даній справі не охоплює обставин щодо наслідків виявлення прихованих недоліків та відповідальності/обов`язків виконавця в період гарантійного строку.

З аналізу вищевикладеного слідує, що факти виконання позивачем робіт неналежної якості, для відповідача є підставою для захисту своїх прав в порядку, визначеному у договорі, у тому числі шляхом звернення з позовом до суду, водночас в будь-якому випадку вказані обставини не є безпосередньо пов`язаними із предметом даного спору та обставинами, що підлягають доказування в межах спору у цій справі.

Суд звертає увагу також на те, що за даних обставин справи відсутні фактичні та правові підстави для відстрочки оплати виконаних робіт на підставі пункту 4.8 укладеного сторонами договору, на що посилається відповідач.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що якщо роботи виконані Субпідрядником з недоробками і дефектами, що зафіксовано відповідним актом при прийомі виконаних робіт, Генпідрядник може відстрочити оплату цих робіт; на протязі встановлених цим актом строків Субпідрядник повинен усунути виявлені порушення і після цього Замовник перераховує утримані суми.

При цьому, надані сторонами докази та пояснення представників сторін, свідчать про те, що акти приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року на загальну суму 741 783,60 грн. були підписані відповідачем і до них не складалось будь-яких актів про недоробки (дефекти) в момент їх підписання сторонами, тобто роботи прийняті сторонами без жодних зауважень.

Враховуючи вищевикладене, що спір у даній справі стосується виключно наявності чи відсутності обов`язку сплати вартості виконаних та прийнятих робіт за договором № 21/05-2 від 21.05.2018 року, а не виник з приводу недоліків виконаних робіт за договором між замовником та підрядником, тобто дослідження якості проведених робіт не входить до предмету доказування у даній справі.

Крім того, пунктом 4.6. договору, сторони визначили, що Генпідрядник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається Субпідрядником уповноваженому представнику Замовника. Розрахунки за виконані роботи здійснюються Генпідрядником в міру надходження коштів. Такі умови фінансування виключають пред`явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт (пункт 4.7. договору).

З аналізу вищевикладеного та умов договору слідує, що договором не було передбачено приймання робіт на підставі результатів випробувань та відбору кернів-зразків, а відтак, такі методи перевірки не відносяться до звичайного приймання виконаних робіт відповідно до умов договору. Таким чином, відповідачем не доведено, як на правовідносини сторін, пов`язані із прийняттям виконаних робіт, впливає протокол № 31/18 випробування матеріалів, складений набагато пізніше, а саме: 22.03.2021 року, тобто вже під час перебігу гарантійного строку, а встановлені відхилення фактичної товщини шарів асфальтобетонного покриття від проектної та мінімально допустимої, не може бути належним доказом недоліків (дефектів) виконаних позивачем відповідачу робіт за спірним договром, адже дослідження здійснювалось із спливом значного періоду часу, а сам по собі зміст дослідження вказує лише на можливе відхилення товщини шару покриття, тобто не встановлює будь-яких інших недоліків (дефектів) виконаних позивачем робіт за конкретний період часу та на конкретній ділянці робіт саме по спірним актам виконаних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року на загальну суму 741 783,60 грн.

Щодо наданих відповідачем заперечень, суд зазначає,

Як вбачається із наявних у матеріалах справи актів приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року на загальну суму 741 783,60 грн. які були підписані відповідачем, до них не складалось будь-яких актів про недоробки (дефекти) в момент їх підписання сторонами, тобто роботи прийняті сторонами без жодних зауважень.

Щодо посилання відповідача на акти № 3 від 19.10.2018 року, № 4 від 19.12.2019 року та № 5 фіксації недоробок, дефектів виконаних робіт від 01.06.2020 року, суд зазначає, що останній містить посиланні не тільки на акти за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року, за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року які є предметом спору у даній справі, а й містить інші акти виконаних робіт, які не відносяться до договору у даній справі, тобто вказані акти № № 3 від 19.10.2018 року, № 4 від 19.12.2019 року та № 5 від 01.06.2020 року фіксації недоробок стосується значно більшого обсягу робіт, ніж у спірних актах виконаних робіт за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року, за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року, які розглядаються у даній справі.

Крім того, вказані акти № 3 від 19.10.2018 року, № 4 від 19.12.2019 року та № 5 від 01.06.2020 року фіксації недоробок, дефектів виконаних робіт складений одноосібно відповідачем, без участі позивача, окремим документом та поза процедурою прийняття виконаних робіт за договором № 21/05-2 від 21.05.2018 року, як то передбачено умовами договору, у зв`язку із чим вказані акти не можуть бути належними доказами будь-яких дефектів чи недоробок, виконаних позивачем робіт за актами жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року, за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року в розумінні вимог Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, надані відповідачем акт № 1 фіксації недоробок та дефектів виконаних робіт від 26 липня 2018 року та акт № 2 фіксації недоробок та дефектів виконаних робіт від 04.09.2018 року взагалі не стосуються предмету спору у даній справі, адже ці акти складені за інші періоди часу, інші відомості та не стосуються робіт, виконаних за актами у даній справі.

З вищевикладеного вбачається, що відсутні будь-які підстави для відстрочки оплати виконаних робіт на підставі пункту 4.8 укладеного сторонами договору, у зв`язку із чим суд відхиляє заперечення відповідача про настання обставин, передбачених пунктом 4.8 договору.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у наданому до суду відзиві заперечень, відповідачем до суду надано не було.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В матеріалах справи наявні акти приймання будівельних робіт за серпень 2018 року № 1/956 від 08.08.2018 року; за жовтень 2018 року № 2/1244 від 28.10.2018 року; за грудень 2019 року № 2973 від 19.12.2019 року; за червень 2020 року № 2973.1 від 19.06.2020 року на загальну суму 741 783,60 грн. підписані з боку відповідача без будь-яких претензій та зауважень, з наданими додатками, а саме Порядковий локальний кошторис на будівельні роботи (форма 1), Відомість ресурсів (форма 5а), Розрахунки.

Згідно частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Умовами договору, зокрема пункту 4.1. договору, зафіксовано, що розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником після підписання сторонами акта виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3).

Відповідно до пункт 3 додаткової угоди № 2 від 24.03.2020 року оплата за роботи, виконані протягом 2020 року, здійснюється Генпідрядником на підставі підписаних Сторонами актів виконаних робіт (форми № КБ-2В, КБ-3) в термін до 31 грудня 2021 року.

При цьому, матеріали справи не містять доказів повної оплати виконаних позивачем за договором робіт у розмірі 741 783,60 грн., а відповідачем відповідні докази надані не були. У зв`язку із чим суд дійшов висновку, що сума основного боргу у зазначеному розмірі є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем було нараховано пеню у сумі 135 004,61 грн., штраф у розмірі 51 924,84 грн., 3 % річних у розмірі 33 586,30 грн., та інфляційні втрати у розмірі 234 402,25 грн. (відповідно до наданого розрахунку).

Щодо нарахованих позивачем 3 % річних у розмірі 33 586,30 грн., та інфляційні втрати у розмірі 234 402,25 грн. (відповідно до наданого розрахунку), суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних втрат у розмірі 3 % річних у розмірі 33 586,30 грн., та інфляційні втрати у розмірі 234 402,25 грн. (відповідно до наданого розрахунку) судом встановлено, що такі нарахування здійснено арифметично вірно.

Щодо стягнення із відповідача нарахованих позивачем суми пені 135 004,61 грн., та штрафу у розмірі 51 924,84 грн. (відповідно до наданого розрахунку), суд зазначає наступне.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання свої зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами, та цим договором. Відповідальність сторін за порушення зобов`язань за договором та порядку урегулювання суперечок визначається Цивільним і Господарським кодексами України, положенням загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 року № 668, та іншими нормативними актами, що регулюють ці питання.

Згідно пункту 7.3.3 договору, за порушення строків виконання зобов`язань стягується пеня в розмірі 0,1 % від вартості робіт, за якими допущене прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В силу статті 230 Господарського процесуального кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (частина 1 статті 552 Цивільного кодексу України).

Перевіривши правильність нарахування позивачем суми пені 135 004,61 грн., за заявлений позивачем період, а саме загальний період за кожним актом з 09.02.2021 року - 09.08.2021 року (на суму 466 184,40 грн.) та за період з 01.01.2022 року -01.07.2022 року (на суму 275 599,20 грн.) судом встановлено, що такі нарахування здійснено арифметично вірно.

Перевіривши правильність нарахування позивачем суми штрафу у розмірі 51 924,84 грн., судом встановлено, що такі нарахування здійснено арифметично вірно та вони відповідають умов укладеного між сторонами договору.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При цьому, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, заперечень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень, заперечень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме стягнення із відповідача суми основного боргу за договором № 21/05-2 від 21.05.2018 року у розмірі 741 783,60 грн., пеню у сумі 135 004,61 грн., штраф у розмірі 51 924,84 грн., 3 % річних у розмірі 33 586,30 грн., інфляційні втрати у розмірі 234 402,25 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 17 950, 52 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 236 - 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" (08161, Київська обл., Києво - Святьошинський р-н. (Фастівський р-н.), с. Тарасівка (з), вул. Київська, буд. 1, оф. 4, ) на користь Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20, ) суму у розмірі 1 196 701,60 грн. з яких: сума основного боргу за договором № 21/05-2 від 21.05.2018 року у розмірі 741 783,60 грн.,пеню у сумі 135 004,61 грн.,штраф у розмірі 51 924,84 грн.,3 % річних у розмірі 33 586,30 грн.,інфляційні втрати у розмірі 234 402,25 грн. та судові витрати у розмірі 17 950, 52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона № 23" (08161, Київська обл., Києво - Святьошинський р-н. (Фастівський р-н.), с. Тарасівка (з), вул. Київська, буд. 1, оф. 4, )

Повне рішення складено "20" липня 2023 р.

Суддя О.О. Ємельянова