ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2120/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.04.2023 (суддя Левкут В.В.) у справі № 908/2120/22

за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОРЕМОНТ Україна" (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, пров. Першотравневий, буд. 165; адреса для листування: 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 41, а/с 53; адреса представника адвоката Незнамової Т.О.: 33024, м. Рівне, вул. Корольова, 8/39)

про стягнення 3202424,75 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОРЕМОНТ Україна» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» про стягнення 501983,43 грн., які складаються з: 313963,20 грн. заборгованості за договором №4145-ИЭС-ДЦ від 13.05.2021, 106306,93 грн. пені, 11703,52 грн. 3% річних та 70009,78 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою суду від 21.11.2022, після усунення позивачем недоліків, які зумовили залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2120/22, присвоєно справі номер провадження 28/110/22, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 16.01.2023 вирішено розгляд справи № 908/2120/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження; замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; підготовче засідання призначено на 14.02.2023. Ухвалено розгляд справи № 908/2120/22 в судовому засіданні 14.02.2023 о 11 год. 00 хв. здійснювати з використанням системи відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

Ухвалою від 23.01.2023, у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Федорової О.В. у відпустці з 06.02.2023 по 17.02.2023 підготовче засідання по справі № 908/2120/22 призначено на 14.03.2023.

Відповідно до розпорядження № П-157/23 від 02.03.2023 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023, враховуючи відрахування судді Федорової О.В. зі складу суду у зв`язку з відставкою, справу №908/2120/22 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою від 06.03.2023 справу № 908/2120/22 прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження 28/110/22-18/27/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 28.03.2023, після усунення позивачем недоліків, які зумовили залишення позову без руху, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 26.04.2023; запропонувати відповідачу надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.04.2023, додаткові пояснення/заперечення щодо заявлених позовних вимог (у разі наявності).

Господарським судом Запорізької області 20.04.2023 (конверт від 17.04.2023) отримано зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОРЕМОНТ Україна 3202424,75 грн., які складаються з: 313963,21 грн. штрафу та 2888461,54 грн. пені за порушення умов договору №4145-ИЭС-ДЦ від 13.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.04.2023 зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС до товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОРЕМОНТ Україна про стягнення 3202424,75 грн. - повернуто заявнику.

Ухвала обґрунтована приписами ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС», звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити дану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 21.11.2022 про відкриття провадження у справі № 908/2120/22 відповідачу встановлено строк для надання суду обґрунтованого відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 21.12.2022.

Відзив на позовну заяву подано відповідачем до суду 23.12.2022 (конверт від 20.12.2022) в межах визначеного судом строку.

Зустрічний позов подано до суду 20.04.2023 без клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

На думку скаржника, стаття 180 ГПК України подання зустрічного позову пов`язує лише зі строком надання відзиву, а не з наданням додаткових пояснень, як то зазначено в ухвалі суду від 28.03.2023, підстави вважати, що зустрічний позов ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» подано з дотриманням встановленого судом строку відсутні.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції не було враховано, що справу №908/2120/22 до початку проведення підготовчого засідання було передано на розгляд нового судді, а відповідно до п.14 ст.32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, що означає поновлення всіх строків на вчинення сторонами процесуальних дій.

Тож висновки суду про те, що строк для надання відзиву сплинув, оскільки він був встановлений попереднім суддею до 21.12.2022 є хибними та не відповідає вимогам п.14 ст.32 ГПК України.

Крім того, ухвалою від 28.03.2023, після усунення позивачем недоліків, які зумовили залишення позову без руху, судом поновлено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.04.2023 та запропоновано відповідачу надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.04.2023, додаткові пояснення/заперечення щодо заявлених позовних вимог (у разі наявності).

Зустрічна заява направлена відповідачем до суду 17.04.2023 року в межах встановленого судом строку для надання заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Відтак, зустрічна заява по справі №908/2120/22 подана відповідачем без порушення строку та з дотриманням всіх умов, передбачених ГПК України.

Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 11.05.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/2120/22. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/2120/22.

25.05.2023 матеріали справи № 908/2120/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.04.2023 у справі № 908/2120/22. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ЕНЕРГОРЕМОНТ Україна» не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є ухвала суду першої інстанції, щодо повернення зустрічної позовної заяви з підстав пропуску строку її подання.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Статтею 180 ГПК України визначено, що Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить Відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною першою статті 116 ГПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано Відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019 р. у справі № 910/5172/19.

За приписами статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Апеляційний господарський суд виходить з того, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ГПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» не зверталось до господарського суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою суду від 21.11.2022 про відкриття провадження у справі № 908/2120/22 відповідачу встановлено строк для надання суду обґрунтованого відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 21.12.2022.

Відзив на позовну заяву подано відповідачем до суду 23.12.2022 (конверт від 20.12.2022), тобто, в межах визначеного судом строку.

Проте, справу №908/2120/22 до початку проведення підготовчого засідання було передано на розгляд нового судді - судді Левкут В.В. (відповідно до розпорядження № П-157/23 від 02.03.2023 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023, в зв`язку з відрахуванням судді Федорової О.В. зі складу суду в зв`язку з відставкою).

Відповідно до п.14 ст.32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку.

Ухвалою суду від 28.03.2023, зокрема, запропоновано відповідачу надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.04.2023, надати додаткові пояснення/заперечення щодо заявлених позовних вимог (у разі наявності), із доказами, які підтверджують обставини, на яких вони ґрунтується; одночасно з надісланням (наданням) пояснень/заперечень до суду направити їх копію позивачу та докази направлення/вручення надати суду (додати до пояснень); зобов`язати відповідача надати Додаток №2 до договору №4145-ИЭС-ДЦ від 13.05.2021 Графік виконаних робіт (з доказами направлення позивачу).

За визначенням ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву; зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що строк для надання відзиву сплинув, оскільки він був встановлений попереднім суддею до 21.12.2022 є передчасним та не відповідає вимогам п.14 ст.32 ГПК України.

До того ж, колегія суддів зауважує, що ухвалою від 28.03.2023, після усунення позивачем недоліків, які зумовили залишення позову без руху, судом поновлено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.04.2023 та запропоновано відповідачу надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.04.2023, додаткові пояснення/заперечення щодо заявлених позовних вимог (у разі наявності).

Відповідно до п.165 ГПК України заперечення відповідача проти позову викладаються саме у відзиві. Згідно з частиною 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відтак, запропонувавши відповідачу в ухвалі від 28.03.2023 надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.04.2023, заперечення щодо заявлених позовних вимог, судом було встановлено новий строк для надання відзиву (не пізніше 19.04.2023). Зустрічна заява направлена відповідачем до суду 17.04.2023 року (що підтверджується відміткою на конверті та описі вкладення до цінного листа) в межах встановленого судом строку для надання заперечень щодо заявлених позовних вимог.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що зустрічна заява по справі №908/2120/22 подана відповідачем без порушення строку та з дотриманням всіх умов, передбачених ГПК України, в зв`язку з чим в наданні клопотання про поновлення строку для подачі зустрічного позову не було потреби.

Таким чином, судом першої інстанції було безпідставно повернуто зустрічну позовну заяву заявнику.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу,що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Доводи апелянта про порушення судом процесуального законодавства України знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції.

За встановлених вище обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду - скасуванню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-283 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.04.2023 у справі № 908/2120/22 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.04.2023 у справі № 908/2120/22 скасувати.

Зустрічну позовну заяву у справі № 908/2120/22 направити для розгляду до Господарського суду Запорізької області зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за зустрічною позовною заявою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв