ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"14" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2977/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. № 4-47/23 від 12.07.2023) представника PRIME TRADING LLC (Emaar Square, Building 4, 672F+7J6 Sheikh Mohammed bin Rashid Blvd Downtown Dubai, UAE; юридична особа, що не є резидентом України) до MED INTERNATIONAL CORP (Care of Sea Group Trading Company SA, Baltaci Mehmet Pasa Sokak 4B/66, Soganlik Yeni Mah, Kartal, 34880 Istanbul, Turkey; юридична особа, що не є резидентом України)

про арешт судна для забезпечення морської вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, PRIME TRADING LLC, через свого представника звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про арешт судна для забезпечення морської вимоги, поданою до моменту звернення із позовною заявою до відповідача MED INTERNATIONAL CORP.

Вказує, що має чинну морську вимогу до компанії MED INTERNATIONAL CORP (далі Боржник, Судновласник), яка виникла у зв`язку із збитками, завданими в результаті невиконання Боржником умов договору чартеру від 05.10.2022 (надалі Договір).

Просить забезпечити майбутній позов шляхом накладення арешту на судно «Т MED» (ІМО: 9163142), зареєстрованим власником якого є компанія «MED INTERNATIONAL CORP», та яке прямує та/або знаходиться в акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область, Україна), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область, Україна.

Як зазначив заявник, сума морської вимоги, що є збитками, завданими діями Боржника, складає 60 000, 00 доларів США, які Заявник був вимушений сплатити третій особі ERISLER GIDA SANAYI VE TICARET покупцю за умовами торгового контракту UKR MW 000349 від 15.09.2022 через несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаним контрактом, викликане порушенням умов Договору чартеру з боку Судновласника.

Керуючись положеннями Договору та власними діловими інтересами, Заявник зауважує, що наразі вимушений звернутися до компетентного судового органу для ініціювання судового процесу з метою визнання та стягнення збитків, завданих порушенням Договору з боку Боржника.

Вказує, що власником судна, на яке просить накласти арешт - т/х «Т MED» (ІМО: 9163142) та яке прямує та/або знаходиться в акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», є MED INTERNATIONAL CORP (компанія зареєстрована в Туреччині), з якою відповідно було укладено договір фрахтування від 05.10.2022 як із Судновласником.

В обґрунтування заяви про арешт судня для забезпечення морської вимоги наводить наступні обставини.

15.09.2022 між компанією Prime Trading LLC (Продавець) було укладено контракт UKR MW 000349 із компанією ERISLER GIDA SANAYI VE TICARET (Покупець) щодо купівлі-продажу зерна пшениці українського походження навалом. Відвантаження мало відбутись у строк між 15.09.2022 та 10.10.2022 (обидві дати включно).

05.10.2022 між компанією PRIME TRADING LLC та компанією «PRIME TRADING SP ZO. О» було укладено Договір Суб-фрахтування т/х «Т MED», ІМО 9163142 для здійснення перевезення Пшениці навалом задля виконання умов контракту UKR MW 000349.

П.1 вказаного договору Суб-фрахтування передбачав, що субрахтувальник (PRIME TRADING LLC) доручає Фрахтувальнику («PRIME TRADING SP ZO. О») виконати фрахтування судна для перевезення вантажної пшениці навалом.

Надалі, на умовах та порядку встановлених договором Суб-фрахтування т/х «Т MED», 05.10.2022 між компанією «PRIME TRADING SP ZO. О» (надалі - Фрахтувальник) та Боржником було укладено договір фрахтування т/х «Т MED», ІМО 9163142 для здійснення навантажувальних операцій. Порт навантаження - Чорноморськ, Україна, порт вивантаження - Мармара, Туреччина.

Виконуючи умови Договору фрахтування, 09.10.2022 Судновласники направили Нотіс про прибуття (NOA), що містить інформацію, що судно готове до проводження інспекції в Стамбулі з 09.10.2022 в 20:30 і готове пройти на завантаження в порту Чорноморськ.

Як відомо, вихід з порту Чорноморськ в період дії договору Чартера був можливим лише в порядку Ініціативи з безпечного транспортування зерна та харчових продуктів з українських портів, укладеної між рф та Україною за участю Туреччини та Організації Об`єднаних Націй (ООН).

Вказана Ініціатива передбачає чергу та інспекцію судна для проходу протоки Босфор.

12.10.2022 Агент направив інформацію про те, що інспекцію буде заплановано після того, як термінал підтвердить навантажувальний термінал, попередньо на 18.10.2022 - 20.10.2022. Судно очікувало своєї черги на якірній стоянці, однак інспекція так і не була почата.

Також, починаючи з 07.11.2022 Заявник (через брокерів) неодноразово повідомляв Судновласника про очікування судном інспекції та просив дати інструкції з метою уникнути додаткових затримок, але чітких інструкцій зі сторони Судновласника не надходило.

Таким чином, 01.02.2023 Фрахтувальники направили повідомлення про невиконання зобов`язань Судновласником, на підставі того, що черга судна на інспекцію в Стамбулі регулярно заміщувалася. Такі дії зі сторони Судновласника не лише порушили умови Договору Фрахтування, а й призвели до виникнення у Фрахтувальника збитків, пов`язаних із невиконанням умов контракту.

Як наслідок, нездатність Судновласника дістатися до порту завантаження відповідно до умов чартеру надзвичайно вплинула на початкові комерційні наміри сторін, викладені в договорі перевезення, і подальше очікування Судна вдавалося нерозумним і, очевидно, призводило до ще більших збитків.

Таким чином, Фрахтувальники заявили про порушення Судновласником Чартеру від 05.10.2022 через недоставку Судна під навантаження, зазначили, що Чартерна угода вважається припиненою з 01 лютого 2023.

Так, відповідно до умов Договору фрахтування від 05.10.2022, інкорпоровано положення проформи Synacomex 2000. Згідно з умовами Synacomex 2000 та відповідно до англійського права, лише фрахтувальники мають можливість скасувати чартер за певних обставин. Власники не мають права скасовувати чартер, коли його виконання розпочато.

Крім того, згідно із загальним принципом англійського права, якщо судновласник не надав судно для перевезення вантажу або не завантажив увесь або частину запропонованого вантажу, фрахтувальник має право оцінити та вимагати відшкодування збитків, завданих унаслідок такого порушення, з боку судновласника.

Серед іншого, фрахтувальники були змушені кілька разів переглядати умови торговельного контракту та такі переговори дозволили фрахтувальникам пом`якшити збитки, що виникли в результаті затримки, проте зрештою торговий контракт був розірваний через законне небажання покупців надавати якесь подальше продовження, що призвело до прямих збитків фрахтувальників, в результаті був підписаний Договір про розірвання контракту (WASHOUT AGREEMENT no 221201 dd 01.12.2022)

Тобто, Боржник завдав Заявнику матеріальних збитків у розмірі 60 000,00 доларів США.

Заявник має обґрунтовані сумніви в тому, що Боржник не буде вживати заходів для ухилення від відповідальності (наприклад, приховання майна та активів з метою ухилення від примусової компенсації збитків) у разі ухвалення рішення, яким задані ним збитки будуть офіційно визнані та виставлені для погашення Боржником.

13.07.2023 заявником подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів правосуб`єктності компанії «PRIME TRADING LLC» та підтвердження сплати рахунку за Угодою про розірвання № 221201 від 01.12.2022 на суму 60 000,00 доларів США.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

За приписами ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. 2 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Як з`ясовано судом, на час подання заяви судно «Т-МED» (IMO: 9163142, прапор Панама), зареєстрованим власником якого є MED INTERNATIONAL CORP, прямує до порту Рені, про що свідчать додані заявником відомості, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic, на веб-сайті - http://www.marinetraffic.com, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про подання заяви про арешт судна за належною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Суд зазначає, що порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952р., до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України №3702-VI від 07.09.2011р. та яка набула чинності для України 16.05.2012р. (далі - Конвенція 1952 року), а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден (даті - КТМ).

За положеннями п.1 ч.1 ст.1 - Конвенції 1952 року морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

У відповідності до ст.42 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: 1) заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; 2) заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; 3) заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; 4) винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; 5) компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; 6) підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; 7) будь-яким договором використання або фрахтування судна; 8) будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; 9) втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; 10) загальною аварією; 11) лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; 12) буксируванням; 13) постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; 14) будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; 15) зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; 16) заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; 17) дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; 18) страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 19) будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 20) будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; 21) будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; 22) заставою судна; 23) будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст.2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

При цьому, згідно ст. 8 Брюссельської конвенції судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Як вбачається з матеріалів справи, компанія «PRIME TRADING LLC» має морську вимогу до компанії «MED INTERNATIONAL CORP», яка згідно з доводами заявника виникла у зв`язку зі збитками, завданими Боржником в результаті невиконання умов Договору чартеру від 05.10.2022.

Сума морської вимоги становить 60 000,00 доларів США, які заявник сплатив третій особі ERISLER GIDA SANAYI VE TICARET покупцю за умовами торгового контракту UKR MW 000349 від 15.09.2022 через несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаним контрактом, що викликане затримками з боку Судновласника у вчиненні дій щодо подання Судна для завантаження товару.

Приписами ч. 3 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Відтак, обґрунтування заявником належним чином необхідності забезпечення позову не є обов`язковою умовою для задоволення відповідної заяви в силу п. 3 ч. 3 ст. 139 ГПК України, про що зауважив Верховний Суд, зокрема у своїй постанові від 18.10.2019р. у справі № 915/1301/19 (п. п. 4.12., 4.13. вказаної постанови).

На підставі всього вищевикладеного, судом встановлено наявність обставин, які свідчать про виникнення у Заявника права морської вимоги до Компанії «MED INTERNATIONAL CORP», у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви компанії «PRIME TRADING LLC» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно «Т MED» (ІМО: 9163142), зареєстрованим власником якого є компанія «MED INTERNATIONAL CORP», та яке прямує та/або знаходиться в акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область, Україна), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область, Україна.

Положеннями ч.2 ст.140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Враховуючи, що на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, суд в ухвалі про арешт судна вважає за необхідне встановити строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду, а саме - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Ухвала про арешт морського судна є підставою для затримання судна або обмеження в його пересуванні в порту, де знаходиться або до якого прямує таке судно, до моменту скасування заходів із забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Після вручення копії ухвали про арешт судна капітан морського порту, де знаходиться судно, філія Адміністрації морських портів України в морському порту, де знаходиться судно, відповідні органи Державної прикордонної служби та митні органи зобов`язані вжити заходів, що унеможливлюють вихід арештованого судна з порту.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Отже, частиною 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зазначає, що особи, які є відповідальними за морською вимогою, жодним чином не позбавлені права на підставі ст. 141 Господарського процесуального кодексу України звернутися до суду з клопотанням про здійснення зустрічного забезпечення.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Разом з цим, суд звертає увагу, що за наявності доказів, які б спростовували доводи заявника щодо необхідності забезпечення позову, компанія «MED INTERNATIONAL CORP» не позбавлена права звернутися до Господарського суду Одеської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 136, п. 9 ч.1 ст. 137, ч. 3 ст. 139, ст.ст. 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 4-47/23 від 12.07.2023) представника PRIME TRADING LLC задовольнити.

2. Накласти арешт на судно «Т MED» (ІМО: 9163142), зареєстрованим власником якого є компанія «MED INTERNATIONAL CORP», та яке прямує та/або знаходиться в акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область, Україна), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Рені Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область, Україна).

3. Встановити Компанії «PRIME TRADING LLC» строк тридцять днів з дня постановлення даної ухвали для надання доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії «MED INTERNATIONAL CORP».

4. На виконання вимог ст. 144 ГПК України копію ухвали направити:

- MED INTERNATIONAL CORP (Care of Sea Group Trading Company SA, Baltaci Mehmet Pasa Sokak 4B/66, Soganlik Yeni Mah, Kartal, 34880 Istanbul, Turkey);

- Ренійській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (68802, вул. Дунайська, 188, м. Рені, Одеська область; );

- Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на адресу: 65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 1 ();

- Ізмаїльський прикордонний загін (, вул. Г. Музиченка, 31, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600;

- Одеській митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А).

Стягувачем за ухвалою є: PRIME TRADING LLC (Emaar Square, Building 4, 672F+7J6 Sheikh Mohammed bin Rashid Blvd Downtown Dubai, UAE; юридична особа, що не є резидентом України).

Боржником за ухвалою є: MED INTERNATIONAL CORP (Care of Sea Group Trading Company SA, Baltaci Mehmet Pasa Sokak 4B/66, Soganlik Yeni Mah, Kartal, 34880 Istanbul, Turkey; юридична особа, що не є резидентом України).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 14.07.2023р. та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Волков Роман Володимирович