ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 року м.Дніпро Справа № 908/591/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Орєшкіної Е.В.., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інтобуд на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023р. ( суддя Т.А. Азізбекян, повний текст ухвали складено та підписано 11.05.2023 ) у справі №908/591/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтобуд (вул. Пушкінська, буд. 32, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 40973950)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (вул. Новобудов, буд. 3, м. Запоріжжя, 69076, ідентифікаційний код 35596172)

про стягнення 54 227,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю Інтобуд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна про стягнення інфляційних витрат у сумі 47970,83 грн. та 3% річних у сумі 6256,40 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023р. провадження у справі № 908/591/22 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних є необґрунтованими, оскільки вони нараховані позивачем на суму штрафу, що стягнутий на підставі рішення суду у справі № 908/2867/21, а за своєю правовою природою штраф за порушення зобов`язання не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Інтобуд.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

ТОВ «МПКА-УКРАЇНА», в порушення своїх зобов`язань за Договором поставки від 11.06.2021 р. № 100, не поставило ТОВ «ІНТОБУД» Товар за рахунком від 13.08.2021 р. № 6904 (строк поставки до 30.08.2021p.), внаслідок чого, відповідно до п. 6.3. Договору поставки, у ТОВ «МПКА-УКРАЇНА» виникло зобов`язання зі сплати штрафу на користь ТОВ «ІНТОБУД» у розмірі 149 254,08 грн.

Зазначене зобов`язання виникло у ТОВ «МПКА-УКРАЇНА» одразу після порушення умов Договору поставки, а саме - 31.08.2021 р.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 21.11.2018 р. по справі № 750/5104/17, за змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Зобов`язання ТОВ «МПКА-УКРАЇНА» зі сплати на користь ТОВ «ІНТОБУД» штрафу у розмірі 149 254,08 грн. відповідно до п. 6.3. Договору поставки - виражене у грошових одиницях, передбачає обов`язок ТОВ «МПКА-УКРАІНА» сплатити грошові кошти на користь ТОВ «ІНТОБУД», а ТОВ «ІНТОБУД» має право вимагати від ТОВ «МПКА-УКРАІНА» виконання цього обов`язку, тобто зобов`язання ТОВ «МПКА-УКРАЇНА» зі сплати на користь ТОВ «ІНТОБУД» штрафу повністю відповідає вищезазначеному визначенню грошового зобов`язання.

Таким чином, зобов`язання ТОВ «МПКА-УКРАЇНА» зі сплати на користь ТОВ «ІНТОБУД» штрафу у розмірі 149 254,08 грн. відповідно до п. 6.3. Договору поставки - є грошовим зобов`язанням ТОВ «МПКА- УКРАЇНА» перед ТОВ «ІНТОБУД» і є таким зобов`язанням і в розумінні ст. 625 ЦК України.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді трьох процентів річних, так само, як і інфляційні втрати не є неустойкою, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд першої інстанції помилково ототожнює поняття «основне зобов`язання» та «грошове зобов`язання».

Необхідно зазначити, що повернення суми попередньої оплати та сплата штрафу за порушення умов договору, є окремими грошовими зобов`язаннями відповідача і виконання одного зобов`язання не позбавляє відповідача від обов`язку вчасно виконати інше зобов`язання.

Просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2023 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г. ( доповідач), судді: Іванов О.Г., Березкіна О.В. відкрито апеляційне провадження у справі №908/591/23.Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

11.07.2023 у зв`язку з перебуванням судді Березкіної О.В. у відпустці по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г., суддів Іванова О.Г., Орєшкіної Е.В.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтобуд (покупець, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (постачальник, відповідач у справі) 11.06.2021 уклали договір поставки № 100 (надалі договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця групову категорію товару кабельно-провідникова продукція (далі - Товар), разом з усім його приладдям і документами в номенклатурі (найменуванні), асортименті, кількостіта за цінами, рахунках-фактурах, товарних (видаткових і/або товарно-транспортних) накладних, а Покупець зобов`язується прийняти замовлений ним Товар і сплатити за нього визначену в Договорі грошову суму.

У зв`язку з порушенням ТОВ МПКА-Україна умов договору поставки від 11.06.2021 №100 щодо не поставки товару ТОВ Інтобуд звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ МПКА-Україна про стягнення штрафу у розмірі 149 254,08 грн. відповідно до п. 6.3. Договору поставки.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.12.2021 по справі № 908/2867/21 позовні вимоги ТОВ Інтобуд задоволено, стягнуто з ТОВ МПКА-Україна штраф у розмірі 149254,08 грн.

Господарський суд Запорізької області у зазначеному рішенні встановив факт порушення ТОВ МПКА-України своїх зобов`язань за Договором поставки від 11.06.2021 № 100, правомірність позовних вимог ТОВ Інтобуд та обов`язок ТОВ МПКА-Україна сплатити на користь ТОВ Інтобуд штраф у розмірі 149 254,08 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2022 рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2021 по справі № 908/2867/21 залишено без змін.

Повне виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2021 по справі № 908/2867/21 відповідачем було здійснено 23.01.2023, заборгованість з оплати штрафу за Договором поставки була погашена ТОВ МПКА-України.

Позивач вважає, що сплата штрафу у розмірі 149 254,08 грн. є грошовим зобов`язанням ТОВ МПКА-Україна, а тому, беручи до уваги, що ТОВ МПКА-Україна було порушено свій обов`язок за Договором поставки 31.08.2021, нарахував відповідачу інфляційне збільшення на суму 47970,83 грн. та 6256,40 грн. три проценти річних за весь час прострочення, тобто за період з 31.08.2021 по 22.01.2023 і звернувся з позовом до суду про стягнення даних сум.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Основним юридичним фактом, на підставі якого виникають зобов`язальні правовідносини є цивільно-правовий договір

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст.626 ЦК України).

1. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

2. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст.546 ЦК України).

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що між сторонами було укладено двосторонній договір поставки, за яким у позивача виник обов`язок здійснити передоплату та право вимагати поставки товару, а у відповідача обов`язок поставити товар та право вимагати оплати товару.

В забезпечення виконання відповідачем свого зобов`язання з поставки в установлений договором строк товару сторони передбачили сплату штрафу в розмірі 30% від вартості відповідного товару.

Таки чином штраф не є зобов`занням, а відповідно до ст.546, 549 ЦК України є видом забезпечення виконання зобов`язання і є, згідно ст.611 ЦК України, правовим наслідком порушення зобов`язання.

Стаття 625 ЦК України, знаходиться в главі 51 ЦК України, яка встановлює правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальність за порушення зобов`язання і застосовується у разі порушення грошового зобов`язання.

Штраф же, як зазначалося вище, не є зобов`язанням, а є одним із видів відповідальності за порушення зобов`язання. Тому до нього не можуть застосовуватися приписи ст.625 ЦК України.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інтобуд залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023р. у справі №908/591/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г. Іванов