ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/386/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця Бабурнича Івана Івановича, с. Іза Хустського району Закарпатської області

до відповідача ALPINA GRATE s.r.o., Словацька Республіка

про стягнення 4400,84 євро

За участю представників:

позивача: Іванов О.О., адвокат, ордер серії ВС №1146516 від 13.06.2022 (в режимі відеоконференції);

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Бабурнич Іван Іванович звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до ALPINA GRATE s.r.o. про стягнення 4070,00 євро - заборгованості за поставлений товар, 287,69 євро пені та 43,15 євро - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки продукції № 11-12 від 11.12.2021 щодо оплати вартості переданого йому позивачем товару (паливних палет з деревини), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у заявленій до стягнення сумі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 19.10.2022, зобов`язано позивача у строк до 01.08.2022 надати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на словацьку мову ухвали Господарського суду Закарпатської області від 29.06.2022, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, позовної заяви б/н від 31.05.2022 та доданих до неї документів у двох примірниках для направлення відповідачу - ALPINA GRATE s.r.o. у порядку встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965) та зупинено провадження у справі №907/386/22.

Вказану ухвалу надіслано на офіційну електронну адресу відповідача, крім цього на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 29.06.2022 у справі №907/386/22 надіслано прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів щодо вручення відповідачеві у справі ALPINA GRATE s.r.o. (Zlatobanska c16, Presov 08001, Slovak Republic) ухвали Господарського суду Закарпатської області №907/386/22 від 29.06.2022, а також копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою від 19.10.2022 суд поновив провадження у справі № 907/386/22 та постановив відкласти розгляд справи на 07.12.2022 з огляду на те, що 29.09.2022 на адресу суду повернулось повідомлення про вручення Ministry of Justice of the Slovak Republik означених вище документів, однак повідомлення про вручення відповідачеві копії ухвали про відкриття провадження у справі станом на час розгляду справи не повернулося, а отже в суду відсутні докази належного повідомлення відповідача.

Надалі, ухвалою від 07.12.2022 суд зупинив провадження у справі до надходження відповіді від Ministry of Justice of the Slovak Republik на судове доручення про прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів щодо вручення відповідачеві у справі ALPINA GRATE s.r.o. (Zlatobanska c16, Presov 08001, Slovak Republic) ухвали Господарського суду Закарпатської області №907/386/22 від 29.06.2022, а також копії позовної заяви з доданими до неї документами.

У зв`язку з отримання від Районного суду Пряшева підтвердження про вручення за кордоном судових або позасудових документів щодо вручення відповідачеві у справі ALPINA GRATE s.r.o. ухвали Господарського суду Закарпатської області про відкриття провадження у даній справі, а також копії позовної заяви з додатками ухвалою суду від 24.04.2023 поновлено провадження у даній справі та повідомлено учасників справи про проведення судового засідання 16.05.2023.

У зв`язку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду (акт керівника апарату Господарського суду Закарпатської області №02-07/22 від 16 травня 2023 року) судове засідання 16.05.2023 у даній справі не відбулося та ухвалою від 16.05.2023 учасників справи повідомлено, що наступне судове засідання у справі відбудеться 06.06.2023.

В судовому засіданні 06.06.2023 двічі оголошувалася перерва, востаннє до 13.07.2023 у зв`язку з заявленими позивачем клопотаннями.

В судовому засіданні 13.07.2023 представник позивача позовні вимоги підтримує з заявлених в позовній заяві підстав.

Відповідач не скористався наданим йому процесуальним законом правом на подання відзиву на позовну заяву, в судове засідання явку уповноваженого представника жодного разу не забезпечив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його електронну адресу, яка зазначена в договорі поставки продукції № 11-12 від 11.12.2021, а також беручи до уваги факт виконання у встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року судового доручення Господарського суду Закарпатської області про вручення документів (ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками) відповідачеві, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на ту обставину, що відповідно до ухвали суду від 21.06.2023 явка повноважних представників сторін в судовому засіданні не визнавалася обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості за поставлений товар (паливні палети) за Договором поставки продукції № 11-12 від 11.12.2021, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 4070,00 євро, на яку позивачем нараховано 287,69 євро пені та 43,15 євро - 3% річних, з вимогами про стягнення яких подано даний позов до Господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

11 грудня 2021 року між Фізичною особою - підприємцем Бабурничом Іваном Івановичем, як Постачальником та ALPINA GRATE s.r.o., як Покупцем було укладено Договір поставки продукції № 11-12 (надалі - Договір) за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю продукцію, а Покупець, в свою чергу, зобов`язався належним чином прийняти цю продукцію і своєчасно оплатити її відповідно до умов, визначених у цьому Договорі.

Загальна кількість Продукції , ціна та інші дані вказуються в Специфікаціях які е невід`ємною частиною Договору (п. 2.4. Договору)

Згідно з п.п. 2.0., 2.1. Договору ціни на товари визначаються у євро. Загальна сума Договору встановлюється відповідно до Специфікацій і становить 50 000,00 євро.

Умови поставки продукції сторонами визначено у розділі 3 Договору, за змістом п. 3.1. якого Передача Продукції від Постачальника Покупцеві здійснюється за Специфікацією, оформленою Покупцем відповідним чином на одержання Продукції.

Право власності на Продукцію переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичного отримання продукції Покупцем. Ризики, пов`язані зі зберіганням продукції переходять до покупця з моменту фактичного отримання ним Продукції (п.п. 3.2., 3.3. Договору).

За змістом п.п. 3.4., 3.5. Договору передача продукції від Постачальника Покупцеві здійснюється на складі Постачальника. Поставка Продукції здійснюється шляхом самовивозу Покупцем зі складу Постачальника.

Порядок оплати отриманої продукції Покупцем сторонами визначено в п.п. 2.2., 2.3. Договору за якими Покупець повинен сплатити відповідну партію відвантаженої йому Постачальником продукції по факту її отримання на складі Постачальника.

Оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленої продукції шляхом переказу коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах Постачальника в цьому договорі: Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів Покупця на розрахунковий рахунок Продавця.

Відповідно до п. 8.1. Договору сторонами визначено порядок розв`язання спорів, що виникають з Договору за законодавством України в Господарському суді.

За умовами п. 10.6. Договору він набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 05.11.2022, а в частині оплати - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до підписаної сторонами Специфікації №2 від 10.01.2022 до Договору сторонами обумовлено поставку Постачальником Покупцю паливних палет (гранули) з деревини, вагою 22 тони, вартістю 4070,00 євро (сертифікат якості Постачальника від 10.01.2022). Термін оплати повної вартості продукції Специфікацією №2 визначено у 12 денний строк з дати відвантаження товару.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного Договору Постачальником згідно з товарно-транспортною накладною (CMR) б/н від 12.01.2022 відвантажено зазначену в Специфікації №2 та рахунку №2 від 10.01.2022 продукцію (паливні палети вагою 22,022 тони) вартістю 4070,00 євро, - Перевізнику - ФОП Опріш В.І. для доставки Покупцю (відповідачу в справі) на умовах, що визначені Договором, що підтверджується долученими до позовної заяви копіє зазначеною товарно-транспортної накладної, рахунком №2 від 10.01.2022 та не заперечено відповідачем у справі.

За твердженням Позивача, Відповідачем не виконано зобов`язання з оплати вартості переданого йому за Договором згідно з товарно-транспортною накладною (CMR) б/н від 12.01.2022 товару, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 4070,00 євро , стягнення якої разом із нарахованими пенею та відсотками річними і є предметом судового розгляду у цій справі.

Надіслана 31.03.2022 на адресу відповідача претензія №27 від 30.03.2022 (отримана ALPINA GRATE s.r.o. 29.04.2022 згідно з відстеження міжнародного рекомендованого відправлення за трек-номером ra904010365ua) з вимогою в триденний термін сплатити заборгованість в сумі 4070,00 євро або повернути товар, залишена ALPINA GRATE s.r.o. без відповіді та задоволення.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Щодо підсудності спору.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок визначений Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 4-1 Закону України «Про міжнародне приватне право» учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами.

Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

За змістом ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України (п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

З урахуванням викладених норм та беручи до уваги положення п. 8.1. Договору, відповідно до яких сторонами визначено порядок урегулювання спорів в Господарському суді за законодавством України, суд дійшов висновку про підсудність даної справи Господарському суду Закарпатської області відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України

Щодо суті спору.

За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

В силу ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальними положеннями про купівлю-продаж визначено обов`язок Покупця оплати товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

За встановленими судом обставинами, відповідно до п.п. 3.2.-3.5. Договору продукція вважається отриманою Покупцем на складі Постачальника, з цього моменту до Покупця переходить право власності на Продукцію, а безпосередня її доставка здійснюється Покупцем шляхом самовивозу зі складу Постачальника.

Відповідно до змісту п. 1 ст. 694 ЦК України визначено, що договором може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем у відповідності до п.п. 3.2.-3.5. Договору отримано продукцію на загальну суму 4070,00 євро шляхом її відвантаження зі складу Постачальника визначеному Покуцпем Перевізнику - ФОП Опріш В.І. В той же час, в порушення умов Договору, Специфікації №2 та ст. 692 ЦК України ALPINA GRATE s.r.o. взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості продукції у встановлений в Специфікації №2 строк не виконано, у зв`язку з чим станом на 31.05.2022 за відповідачем рахується заборгованість за отриману за Договором продукцію в сумі 4070,00 євро.

За таких обставин, сума основної заборгованості перед позивачем станом на час звернення з позовом та вирішення даного спору становить 4070,00 євро, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо вимог про стягнення пені.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч.ч. 3, 4 ст. 231 ГК України).

Приписами ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В той же час, відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За встановленими судом обставинами сторонами у Договорі не встановлено обов`язку для Покупця здійснювати сплату пені в разі порушення зобов`язання зі сплати продукції, не визначено розміру пені, строку її нарахування тощо, а відтак, з огляду на відсутність письмового правочину, яким би забезпечувалося виконання зобов`язання Покупця з оплати вартості продукції пенею, суд висновує про необґрунтованість нарахування відповідачу пені та, відповідно, недоведеність позивачем вимог про стягнення з ALPINA GRATE s.r.o. 287,69 євро пені, а відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо 3 % річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого позивачем розрахунку, за неналежне виконання договірних умов щодо оплати отриманої за товарно-транспортною накладною від 12.01.2022 продукції у визначений в Специфікації №2 від 10.01.2022 строк, відповідачу за період з 23.01.2022 по 31.05.2022 нараховано 43,15 євро - 3% річних, вимоги про стягнення яких суд вважає правомірними та обґрунтованими, а позов в цій частині - таким, що підлягає задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ALPINA GRATE s.r.o. (Ul. Zlatobanska c16, Presov, 08001, Slovak Republic, Company № ID ICO 52854787 DICO IC DPH SK ; Swift Code SK 00 ) на користь Фізичної особи - підприємця Бабурнича Івана Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 4070,00 євро (чотири тисячі сімдесят євро 00 євроцентів) заборгованості, 43,15 євро (сорок три євро 15 євроцентів) - 3% річних та 2318,81 грн (дві тисячі триста вісімнадцять гривень 81 копійку) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 14 липня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.