ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"29" червня 2023 р. Справа № 918/426/23
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 918/426/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
про стягнення пені в сумі 109 774 грн 22 коп.,
у судове засідання учасники справи не з`явилися.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 червня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення пені в сумі 109 774 грн 22 коп. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" 54 887 грн 11 коп. пені згідно договору від 08.06.2021 року № 208-05/24 та 2 684 грн 00 коп. витрат по оплаті судового збору. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" пені в сумі 54 887 грн 11 коп. відмовлено.

14 червня 2023 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" 15 488 грн 71 коп. витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Ухвалою суду від 15 червня 2023 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 918/426/23 прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 26 червня 2023 року.

22 червня 2023 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в якому просить зменшити розмір заявлених до стягнення представником позивача судових витрат на професійну правничу допомогу до 6 988 грн 71 коп. Відповідач вважає неспівмірною заявлену позивачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу. На думку відповідача необґрунтованими є стягнення на користь позивача заявлених ним витрат на професійну правничу допомогу в частині підготовки позовної заяви в розмірі 8 000 грн 00 коп. та участь представника у судовому засіданні 12.06.2023 року в режимі відеоконференції в розмірі 2 000 грн 00 коп., зважаючи на задоволення лише 50% заявленої до стягнення суми позовних вимог. Відповідач звертає увагу на те, що позивачем вже подавалася позовна заява (справа № 918/759/22), зокрема про стягнення штрафних санкцій за договором, що був також доказом у даній справі, а тому на думку відповідача позовна заява в межах даної справи не потребувала від представника позивача значної кількості часу для її підготовки та подання суду. Також в клопотанні відповідач просить розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності його представника.

Представник позивача у судове засідання 26 червня 2023 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 15.06.2023 року (а.с. 114).

Представник відповідача у судове засідання 26 червня 2023 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 15.06.2023 року (а.с. 114).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи визначений законом строк і порядок ухвалення додаткового рішення, а також належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 26.06.2023 року, а також клопотання відповідача про розгляд заяви без участі його представника, суд вважає за можливе розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 918/426/23 за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 26 червня 2023 року судом було прийнято додаткове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого позивач вказує, що поніс і очікує понести витрати в зв`язку з розглядом справи, які складаються із суми сплаченого судового збору за подання даного позову в розмірі 2 684 грн 00 коп. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 20 000 грн 00 коп.

В заяві про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" 15 488 грн 71 коп. витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат в сумі 15 488 грн 71 коп. представник позивача надав Договір про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (далі - Клієнт) та адвокатом Парфаном Тарасом Дмитровичем (далі - Адвокат) додаткову угоду від 26 квітня 2023 року № 4 до договору про надання правової допомоги від 08.08.2022 року, детальний опис послуг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Мотортєх", Акт наданих послуг від 12 червня 2023 року № 6 та платіжну інструкцію від 13 червня 2023 року № 336 на суму 15 488 грн 71 коп.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі і як представник у судових справах.

Як вбачається із п. 1.2. Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року Адвокат, серед іншого, приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта в господарських судах з усіма правами, які надано законом позивачу, та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені ГПК України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про адвокатуру".

Клієнт відповідно до цього Договору має право надавати адвокату окремі доручення на вчинення конкретних дій, складення процесуальних та інших документів. (п. 1.3. Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року).

Як вбачається із Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року, сторони обумовили між собою права та обов`язки, термін дії договору та гонорар Адвоката.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2025 року (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року гонорар Адвоката складається з основної суми гонорару і гонорару успіху.

На визначення розміру гонорару Адвоката впливають обсяг наданих правових послуг, ступінь важкості справи, час, витрачений на надання правових послуг та результати отримані за наслідками наданих правових послуг (п. 4.2. Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року).

Всього гонорар Адвоката складає суму погоджену сторонами. Транспортні витрати Адвоката відшкодовуються Клієнтом (пункти 4.3., 4.4. Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року).

26 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (далі - Клієнт) та адвокатом Парфаном Тарасом Дмитровичем (далі - Адвокат) укладено Додаткову угоду № 4 до Договору про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року, згідно з якою сторони узгодили, що Адвокат представляє інтереси Клієнта у Господарському суді Рівненської області у спорі з ТОВ "Рівнетеплоенерго" щодо стягнення пені 109 774,22 грн. за договором про надання послуг від 08.06.2021 року.

У відповідності до п. 2 Додаткової угоди розмір вартості наданих Адвокатом послуг визначається сталими сумами за виконання конкретних завдань. Зокрема:

2.1. Підготовка позовної заяви - 8 000,00 грн.;

2.2. Підготовка відповіді на відзив - 2 000,00 грн.;

2.3. Підготовка апеляційної скарги (відзиву на апеляційну скаргу) - 4 000,00 грн.;

2.4. Підготовка процесуальних заяв - 1 000,00 грн. одна заява;

2.5. Представництво інтересів Клієнта в суді: участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 2 000,00 грн. одне судове засідання.

3.6. Зрив судового засідання через обставини незалежні від адвоката не позбавляє Адвоката права на отримання гонорару за участь у цьому судовому засіданні (п. 2.6. Додаткової угоди).

Адвокат та Клієнт обумовили між собою та зафіксували у п. 2.7 Додаткової угоди, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача коштів Клієнт виплачує Адвокатові гонорар успіху в розмірі 10 % від стягнутої суми.

При підписанні даної додаткової угоди Клієнт оплачує Адвокату аванс у розмірі 8 000 грн 00 коп. Після ухвалення судом рішення у справі сторони підписують акт наданих послуг з правової допомоги (пункти 3,4 Додаткової угоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір про надання правової допомоги від 8 серпня 2022 року та Додаткова угода від 26 квітня 2023 року № 4 до Договору є укладеними, підписані уповноваженими сторонами та зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" підпис директора скріплений відтиском печатки юридичної особи, на час розгляду справи доказів недійсності договору та додаткової угоди до нього, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Правову допомогу за вказаним договором надавав Клієнту адвокат Парфан Тарас Дмитрович.

До матеріалів справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АТ № 1018580 від 08.08.2022 року адвоката Парфана Тараса Дмитровича, виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі договору про надання правової допомоги від 08.08.2022 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що адвокатом підготовлено детальний опис послуг наданих ТОВ "Мотортєх", згідно з яким визначено вид наданих послуг та їх вартість, а саме:

- Підготовка позовної заяви про стягнення з ТОВ "Рівнетеплоенерго" пені згідно договору, вартість послуги 8 000 грн 00 коп., кількість 1, сума 8 000 грн 00 коп.;

- Участь у судовому засіданні в Господарського суді Рівненської області в режимі відеоконференції 12.06.2023 року (справа № 918/426/23) вартість послуги 2 000 грн 00 коп., кількість 1, сума 2 000 грн 00 коп.

Всього послуг на суму 10 000 грн 00 коп.

Гонорар успіху адвоката у даній справі складає 5 488,71 грн. (54 887,11*10%).

12 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" та адвокатом Парфаном Тарасом Дмитровичем підписано Акт наданих послуг № 6 на підставі договору про надання правової допомоги від 08.08.2022 року і додаткової угоди від 26.06.2023 року до договору, згідно з яким Адвокатом надано правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" такого характеру:

- Підготовка позовної заяви про стягнення з ТОВ "Рівнетеплоенерго" пені згідно договору, вартість послуги 8 000 грн 00 коп., кількість 1, сума 8 000 грн 00 коп.;

- Участь у судовому засіданні в Господарського суді Рівненської області в режимі відеоконференції 12.06.2023 року (справа № 918/426/23) вартість послуги 2 000 грн 00 коп., кількість 1, сума 2 000 грн 00 коп.;

- Гонорар успіху згідно п. 2.7 Додаткової угоди від 26.04.2023 року до договору про надання правової допомоги від 08.08.2022 року - вартість послуги (54 887*10%) = 5 488,71, кількість 1, сума 5 488 грн 71 коп. Всього за актом сума наданих послуг становить 15 488 грн 71 коп.

Судом встановлено, що позивач сплатив на користь адвоката Парфана Тараса Дмитровича 15 488 грн 71 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 13 червня 2023 року № 336.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

Частинами другою та третьою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Суд, враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, дійшов висновку про те, що справедливими, розумними та співмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 12 488 грн 71 коп. (7 000 грн 00 коп. - за надані адвокатом послуги та 5 488 грн 71 коп. - гонорар успіху).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дану позицію підтримує Верховний Суд відповідно до постанови Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити заявлену до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу до 10 488 грн 71 коп. (5 000 грн 00 коп. - за надані адвокатом послуги та 5 488 грн 71 коп. - гонорар успіху).

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, та враховуючи, що судом при ухваленні рішення від 12.06.2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу при розгляді справи № 918/426/23, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" та в порядку ст. 244 ГПК України ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 7 988 грн 71 коп. (5 488,71+ 2 500 ((54 887,11*100%/109 774,22)*5 000,00).

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 202, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 918/426/23 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (55213, Миколаївська обл., м. Первомайськ, пров. Гранітний, 14, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 988 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 71 коп.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У решті вимог щодо витрат на правову допомогу - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 29 червня 2023 року.

Суддя Політика Н.А.