ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1740/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м.Одеса адвокат Врона А.В., за ордером;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса адвокат Сорока Г.С., за ордером.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року, м. Одеса, суддя Погребна К.Ф., про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову до подачі позову

по справі №916/1740/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м.Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса

про забезпечення позову до подачі позову, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та ухвали суду першої інстанції.

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просило суд вжити заходи до забезпечення позову до подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» підключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» до центрального водопостачання і водовідведення; а також не вживати будь-яких протиправних дій, які перешкоджають використанню послуг з центрального водопостачання та водовідведення споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» (договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 15.04.2021 року) за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Глушка, 14/7, зокрема у вигляді: відключення водопостачання та припинення подачі води, демонтажу засувки на введенні водопроводу до водомірного вузла.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що заявник має намір звернутись до суду із позовом про оскарження дій філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та скасування незаконно нарахованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суми за скид понаднормативно-стічних вод до міської каналізації, а тому вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом підключення об`єктів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса до централізованого водопостачання на період розгляду справи.

Так, заявником вказано, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса існують правовідносини у сфері надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення на підставі договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) №36181.

Як зазначено заявником, 12.04.2023 року представниками філії «Інфоксводоканал» було здійснено виїзд на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» та проведено роботи по відключенню Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» від системи централізованого водопостачання об`єкта шляхом демонтажу засувки на введенні водопроводу до водомірного вузла, що підтверджується актом № 295.

Причиною такого відключення стало те, що за результатами проведеної проби від 23.01.2023 року було виявлено перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах об`єкта (за даними результатів аналізів лабораторії, якою було проведено аналіз на замовлення філії «Інфоксводоканал»), у зв`язку із чим уповноваженими особами філії «Інфоксводоканал» було сформовано рахунок за скид понаднормативно-стічних вод до міської каналізації на суму 359 201 гри. 05 коп., який заявником сплачено не було.

У заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що дії уповноважених осіб філії «Інфоксводоканал» по відключенню об`єктів заявника від водопостачання є протиправними та такими, що порушують пожежні правила, наражають на небезпеку велику кількість людей (зокрема, згідно переліку договорів про надання експлуатаційних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» укладено договори з 454 особами) та перешкоджають адміністрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» виконувати свої обов`язки, встановлені Правилами, затвердженими Наказом МВС України від 30.12.2014 року №1417, а саме, щодо дотримання пожежної безпеки, забезпечення протипожежного устаткування у функціонуючому, справному стані з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Наведене, на переконання заявника є підставами для застосування у даному разі заходів забезпечення позову, шляхом, визначеним останнім у прохальній частині заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року у справі №916/1740/23 (суддя Погребна К.Ф.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ» від 27.04.2023 року вх.№4-23/23 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що заявником в поданій заяві про забезпечення позову чітко не визначено, які саме позовні вимоги будуть скеровані до відповідача, чи оскарження самого факту нарахування суми філією «Інфоксводоканал», чи скасування незаконно нарахованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суми за скид понаднормативно-стічних вод до міської каналізації.

Також, як зазначено місцевим господарським судом в ухвалі про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову, у заяві про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення усіх обставин, з якими заявником пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто, на переконання суду першої інстанції, звертаючись з відповідною заявою до суду, заявником не наведено обґрунтування з доданням відповідних доказів, які б підтверджували як факт того що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, так і наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відтак, зважаючи на те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ» про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обґрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову та не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, судом першої інстанції відмовлено у її задоволенні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м.Одеса з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року у справі №916/1740/23 та ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м.Одеса про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, скаржник зазначив, що з тексту ухвали від 01.05.2023 року вбачається, що судом першої інстанції було сформовано позицію щодо недоведеності заявником підстав для забезпечення майбутнього позову, однак не наведено жодних об`єктивних підстав для таких висновків, а тому Господарським судом Одеської області було порушено принципи вмотивованості, обґрунтованості та зрозумілості судового рішення.

Крім того, скаржник вказав, що судом першої інстанції було протиправно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, проігноровано вагомі аргументи сторони на користь необхідності підключення водопостачання до об`єкту, неповно з`ясовано обставини справи, проігноровано необхідність вжиття заходів безпеки населення, соціальну значимість необхідності вчинення дій, про які просить заявник, з огляду на те, що адміністрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» є відповідальною особою за дотриманням пожежної безпеки, забезпечення протипожежного устаткування у функціонуючому, справному стані з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж. При цьому, дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», які полягають у відключенні Ринку від водопостачання, свідчать про нехтування правилами безпеки та обов`язками підприємств, які надають послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, сформовані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно яких підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення зобов`язані забезпечити подачу води для протипожежних потреб.

Окрім зазначеного, скаржник зауважив, що у даному випадку, визначальним для застосування заходів забезпечення позову шляхом, визначеним заявником, є також і те, що відключення Ринку від водопостачання може спричинити порушення екологічних та санітарно-епідемічних норм, що може призвести до умов для розвитку антисанітарії на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський», відповідно й лишити як орендарів Товариства, так і відвідувачів в антисанітарних умовах.

Також, на думку скаржника, своїми діями у вигляді примусового відключення користувачів від водопостачання, відповідач зловживає своїм становищем у сфері водопостачання у місті Одесі, оскільки філія «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» є організацією, яка має повну монополію на водопостачання у місті Одесі та населених пунктах Одеської області.

Однак, на переконання апелянта, судом першої інстанції не було належним чином проаналізовано вищевказані обставини, не надано належної уваги важливості та необхідності застосування такого заходу забезпечення позову як забезпечення великої групи осіб водопостачанням з метою дотримання протипожежних та санітарних норм, окрім того, Господарським судом Одеської області не було враховано запровадження воєнного стану на території України, що, в свою чергу, становить підвищену небезпеку виникнення пожеж та, відповідно, особливу необхідність забезпечення водою, зокрема, організацій та об`єктів, що налічують велику кількість людей.

Також, заявник звернув увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що припинення надання послуг з водопостачання та/або водовідведення на об`єкті заявника за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 14/7, у якому здійснюють діяльність велика кількість фізичних та юридичних осіб, а також щоденно відвідують сотні фізичних осіб призведе до істотного ускладнення ефективного захисту інтересів позивача, а, отже, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2023 року за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову до подачі позову у справі №916/1740/23 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до судового розгляду.

12.06.2023 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса надійшов відзив (вх. №1251/23), у якому Товариство просило суд апеляційної інстанції ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову до подачі позову у справі №916/1740/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса залишити без задоволення. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса, посилаючись на умови укладеного між ним та Ринком договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та встановлені судом першої інстанції обставини, зазначило, що у зв`язку із тим, що заявником не було здійснено оплати боргу по рахунку, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса було припинено споживачу надання послуг з водопостачання.

Так, заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги, постачальник зазначив, що твердження заявника про те, що припинення надання послуг оператора водопостачання є порушенням норм Правил пожежної безпеки України, що наражає на небезпеку велику кількість людей, порушує права третіх осіб не можуть прийматися до уваги та є безпідставними, оскільки згідно з п. 6.3 договору підприємство, що надає послуги з водопостачання та водовідведення не несе відповідальності за наслідки обмеження (припинення) водопостачання зумовлені порушенням порядку оплати споживачем отриманих ним послуг, відповідно до умов розділу 4 цього договору. Також Підприємство зазначило, що безпосередньо біля об`єкту Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмарок-ринок "Київський" розташовані три пожежні гідранти (біля житлових будинків за адресами: вул. Ак. Глушка, 8, 6, вул. Корольова, 35), які можуть бути використані у разі необхідності з інших мереж централізованого водопостачання.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса додатково повідомило, що ухвалою Господарського суду від 22.05.2023 року у справі №916/1961/23 відкрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Ярмарок-ринок «Київський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал", в якому позивач просить суд першої інстанції визнати процедуру відбору проб стічних вод Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" від 23.01.2023 року за адресою: м. Одеса, просп. Ак. Глушка, 14/7, та проведення хімічного аналізу проб стічних вод неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству та Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Одеси, що затверджені Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2018 року №561; визнати нарахування відповідача за скид понаднормативних стічних вод за договором №36181 від 15.04.2021 року в сумі 359201,05 грн. протиправним; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ярмарок-ринок "Київський" підключення до системи централізованого водопостачання та водовідведення.

Відтак, на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" заявлені заявником заходи забезпечення позову є тотожними позовним вимогам у справі №916/1961/23, що у відповідності до вимог ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України виключає вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" у відзиві зазначило про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмарок-ринок "Київський" про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на його припущеннях, і при цьому, ним не обґрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів щодо забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

В судовому засіданні, в якому було оголошено перерву, представники учасників справи підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово в апеляційній скарзі та у відзиві.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, а саме, про відмову у забезпеченні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову до подачі позову у справі №916/1740/23 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України та відсутні підстави для її скасування, з огляду на таке.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просило суд вжити заходи до забезпечення позову до подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» підключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» до центрального водопостачання і водовідведення; а також, не вживати будь-яких протиправних дій, які перешкоджають використанню послуг з центрального водопостачання та водовідведення споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» (договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 15.04.2021 року) за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Глушка, 14/7, зокрема у вигляді: відключення водопостачання та припинення подачі води, демонтажу засувки на введенні водопроводу до водомірного вузла.

Зокрема, заява про забезпечення позову ґрунтується на таких обставинах:

- Заявник має намір звернутись до суду із позовом про оскарження дій філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та скасування незаконно нарахованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суму за скид понаднормативно-стічних вод до міської каналізації, а тому, вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову, шляхом підключення об`єктів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м.Одеса до централізованого водопостачання на період розгляду справи.

- Заявник вказує, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал», м.Одеса існують правовідносини у сфері надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, на підставі Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) №36181.

- 12.04.2023 року представниками філії «Інфоксводоканал» було здійснено виїзд на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» та проведено роботи по відключенню Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» від системи централізованого водопостачання об`єкта шляхом демонтажу засувки на введенні водопроводу до водомірного вузла, що підтверджується актом № 295.

- Причиною такого відключення стало те, що за результатами проведеної проби від 23.01.2023 року було виявлено перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах об`єкта (за даними результатів аналізів лабораторії, якою було проведено аналіз на замовлення філії «Інфоксводоканал»), у зв`язку із чим уповноваженими особами філії «Інфоксводоканал» було сформовано рахунок за скид понаднормативно-стічних вод до міської каналізації на суму 359 201 гри. 05 коп., який заявником сплачено не було.

- Мотивуючи заяву про забезпечення позову, заявник посилається на те, що дії уповноважених осіб філії «Інфоксводоканал» по відключенню об`єктів заявника від водопостачання є протиправними та такими, що порушують пожежні правила, наражають на небезпеку велику кількість людей (зокрема, згідно переліку договорів про надання експлуатаційних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» укладено договори з 454 особами) та перешкоджають адміністрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» виконувати свої обов`язки, встановлені Правилами, затвердженими Наказом МВС України від 30.12.2014 року №1417, а саме щодо дотримання пожежної безпеки, забезпечення протипожежного устаткування у функціонуючому, справному стані з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

- Наведене, на переконання заявника є підставами для застосування у даному разі заходів забезпечення позову, шляхом, визначеним останнім у прохальній частині заяви.

На підтвердження своєї правової позиції заявником надано копії наступних документів:

- Договору №36181 від 15.04.2021 року про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення;

- Акту про відбір проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 23.01.2023 року;

- Наряду заказу №1077344 ід 11.04.2023 року;

- Рахунку від 22.02.2023 року №507127/86435;

- Схеми розміщення будівель, торговельних рядів, кіосків на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський»;

- Відомості періодичного обліку джерел зовнішнього протипожежного водопостачання на об`єкті Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський»;

- Переліку договорів про надання експлуатаційних послуг по Товариству з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський», станом на 01.04.2023 року.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року у справі №916/1740/23 (суддя Погребна К.Ф.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ» від 27.04.2023 року вх.№4-23/23 про забезпечення позову відмовлено, що стало підставою для звернення заявника до апеляційного суду з відповідною апеляційною скаргою.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведена правова позиція викладена і у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, і у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 року у справі № 904/2285/19.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. Вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як було зазначено вище за текстом постанови суду апеляційної інстанції, в даному випадку заява про забезпечення позову подана до звернення до суду із позовною заявою, проте заявник заявив про намір подати позов про оскарження дій філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та скасування незаконно нарахованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суму за скид понаднормативно-стічних вод до міської каналізації, оскільки вважає, що майбутнім відповідачем йому незаконно нараховано суму заборгованості, відповідно до рахунку від 22.02.2023 року №507127/86435.

При цьому судовою колегією встановлено, що в подальшому заявник звернувся із відповідним позовом до суду, та за його позовною завою відкрито провадження у справі.

Так, ухвалою Господарського суду від 22.05.2023 року у справі №916/1961/23 відкрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Ярмарок-ринок «Київський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал", в якому позивач просить суд першої інстанції визнати процедуру відбору проб стічних вод Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" від 23.01.2023 року за адресою: м. Одеса, просп. Ак. Глушка, 14/7, та проведення хімічного аналізу проб стічних вод неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству та Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Одеси, що затверджені Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2018 року №561; визнати нарахування відповідача за скид понаднормативних стічних вод за договором №36181 від 15.04.2021 року в сумі 359201,05 грн. протиправним; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ярмарок-ринок "Київський" підключення до системи централізованого водопостачання та водовідведення.

Отже в даному випадку, предметом позову є вимоги немайнового характеру, з огляду на що, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, тому така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

Крім того, адекватність певного заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

До того ж, заявник самостійно обирає конкретний вид забезпечення позову, а суд дає тільки оцінку його співмірності заявленим позовним вимогам.

Так, у даному випадку, заявник просив суд застосувати такий вид забезпечення позову, як зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» підключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» до центрального водопостачання і водовідведення; а також, не вживати будь-яких протиправних дій, які перешкоджають використанню послуг з центрального водопостачання та водовідведення споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» (договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 15.04.2021 року) за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Глушка, 14/7, зокрема у вигляді: відключення водопостачання та припинення подачі води, демонтажу засувки на введенні водопроводу до водомірного вузла.

При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником, на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Судова колегія зазначає, що визначений заявником спосіб забезпечення позову у вигляді саме зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» підключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» до центрального водопостачання і водовідведення; а також, не вживати будь-яких протиправних дій, які перешкоджають використанню послуг з центрального водопостачання та водовідведення споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» (договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 15.04.2021 року) за адресою: м.Одеса, вул. Ак. Глушка, 14/7, зокрема у вигляді: відключення водопостачання та припинення подачі води, демонтажу засувки на введенні водопроводу до водомірного вузла, неспівмірний із заявленим заявником предметом позову, оскільки у даному випадку, правовідносини, які склалися між сторонами стосуються насамперед відносин у сфері водопостачання та водовідведення, що підтверджується умовами відповідного договору.

Між тим, судова колегія зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. А, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. В даному випадку матеріали справи не містять належних доказів для застосування судом саме такого виду забезпечення позову, як зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» вчинити певні дії.

Так, фактично єдиною підставою для вжиття запобіжних заходів, на яку посилається заявник, в даному випадку є твердження, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» під час дії уповноважених осіб філії «Інфоксводоканал» по відключенню об`єктів заявника від водопостачання порушено пожежні правила, які наражають на небезпеку велику кількість людей (зокрема, згідно переліку договорів про надання експлуатаційних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» укладено договори з 454 особами) та перешкоджають адміністрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «Київський» виконувати свої обов`язки, встановлені Правилами, затвердженими Наказом МВС України від 30.12.2014 року №1417, а саме щодо дотримання пожежної безпеки, забезпечення протипожежного устаткування у функціонуючому, справному стані з метою попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Проте, судова колегія зазначає, що такі питання щодо правомірності дій надавача послуг є предметом розгляду справи по суті, в зв`язку з чим в межах розгляду заяви про забезпечення позову досліджуватись не повинно, а тому, в жодному разі не свідчать про наявність підстав вважати, що застосування обраних заявником заходів забезпечення позову забезпечить виконання в майбутньому рішення суду, якщо таке буде ухвалено на користь заявника.

У відповідності до зазначеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ» про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обґрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову та не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

Судова колегія зауважує, що вказані доводи скаржника у даному випадку не позбавлені правового підґрунтя, проте вони мають значення саме для вирішення спору по суті при розгляді позовних вимог, тоді як наразі предметом апеляційного перегляду є ухвала про відмову у забезпеченні позову у справі.

А тому, доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі у даному випадку не можуть слугувати для скасування вірної по суті ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані.

В той же час, як встановлено судовою колегією, ухвалою Господарського суду від 22.05.2023 року у справі №916/1961/23 відкрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Ярмарок-ринок «Київський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал", в якому позивач просить суд першої інстанції визнати процедуру відбору проб стічних вод Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" від 23.01.2023 року за адресою: м. Одеса, просп. Ак. Глушка, 14/7, та проведення хімічного аналізу проб стічних вод неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству та Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Одеси, що затверджені Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2018 року №561; визнати нарахування відповідача за скид понаднормативних стічних вод за договором №36181 від 15.04.2021 року в сумі 359201,05 грн. протиправним; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ярмарок-ринок "Київський" підключення до системи централізованого водопостачання та водовідведення.

За вимогами ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, позов не може бути забезпечений таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальності "Ярмарок-ринок «Київський» про забезпечення позову у даній справі та позовні вимоги справі №916/1961/23 щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ярмарок-ринок "Київський" підключення до системи централізованого водопостачання та водовідведення фактично є тотожними, розгляд яких судом першої інстанції під час розгляду вимог про забезпечення позову порушить вимоги ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі питання належить вирішувати лише під час розгляду справи по суті.

Відтак, встановлення факту тотожності вимог заяви про забезпечення позову та позовних вимог позивача у даному разі є самостійною підставою для відмови заявнику у задоволенні таких вимог заяви про забезпечення позову.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.12.2022 року у справі № 918/341/22.

З огляду на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи та висновками суду, оскільки, як зауважив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 13.01.2020 року у справі № 910/12879/19, вирішуючи питання про необхідність застосування заходу із забезпечення позову, суд не повинен робити висновків про існування або відсутність підстав для задоволення позову.

Відтак, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову від 01.05.2023 року у справі №916/1740/23 є такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для її скасування.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса задоволення не потребує, а ухвала Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову до подачі позову у справі №916/1740/23 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 136-140, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярмарок-ринок «КИЇВСЬКИЙ», м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову у справі №916/1740/23 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову у справі №916/1740/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі ст. 255, п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 03.07.2023 року.

Повний текст постанови складено 04 липня 2023 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош