ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/8964/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 та додаткове рішення від 30.03.2023 (прийняті суддею Бєлік В.Г., повне судове рішення складено 31.03.2023 та 03.04.2023 відповідно) у справі № 904/8964/21

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ"

про стягнення штрафних санкцій за договором поставки продукції № 172(6)20УК/53-121-01-20-09420 від 03.06.2020 у загальному розмірі 655 348,01 грн. та зобов`язання здійснити поставку продукції на загальну суму 3 309 831,36 грн.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ"

про стягнення заборгованості у розмірі 53 337,81 грн. за договором поставки продукції № 172(6)20УК/53-121-01-20-09420 від 03.06.2020.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ", в якій просить суд:

- стягнути пеню в розмірі 423 658,41 грн., штраф - 231 689,60 грн. за договором поставки продукції № 172(6)20УК/53-121-01-20-09420 від 03.06.2020;

- зобов`язати відповідача здійснити поставку продукції у повному обсязі, передбаченому п.1.1. Договору, яку не було поставлено у строк передбачений договором № 172(6)20УК/53-121-01-20-09420 від 03.06.2020 на загальну суму 3 309 831,36 грн.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" звернулось до суду з зустрічним позовом, в якому просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" 50 950,44 грн. - основного боргу, 780,25 грн. - 3% річних від прострочених сум, 1 607,12 грн. - інфляційних втрат.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 у справі № 904/8964/21:

-у задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі;

-судові витрати покладено на позивача за первісним позовом;

-зустрічний позов задоволено у повному обсязі;

-стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" основну заборгованість у розмірі 50 950,44 грн, 3% річних у розмірі 780,25 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 607,12 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що відповідач за первісним позовом після нездійснення позивачем оплати перших поставок товару, правомірно скористався своїм правом, наданим йому ч. 5 ст. 692 ЦК України щодо поставки наступних партій товару тільки після оплати попередньо поставленого товару.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 у справі стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АГРОПРОМКОМПЛЕКТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 та додаткове рішення від 30.03.2023 у справі № 904/8964/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позову.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті обставини, що продукція, визначена в п. 1.1 Договору, в кількості 550 позицій вартістю 3 309 831,36 грн, у визначені строки не поставлена, зобов`язання Постачальником (Відповідачем) належним чином не виконано. Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язань.

Враховуючи зазначені умови оплати (протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції), а також відсутність виконаного Відповідачем зобов`язання з поставки продукції в повному обсязі, у Позивача не виникло обов`язку її оплати.

Договір не містить жодної умови про здійснення поетапної поставки продукції (окремими партіями). Пунктом 1.1 Договору передбачено зобов`язання Постачальника поставити 550 позицій з визначеним найменуванням продукції вартістю 3 363 682,92 грн. Продукція за Договором вважається поставленою в дату поставки повного обсягу продукції, визначеного в п. 1.1 Договору.

Зазначення в рішенні Судом, що "ДП "НАЕК "Енергоатом" свій обов`язок в частині оплати раніше поставленої партії продукції виконувало частково та з простроченням" не відповідає дійсним обставинам, оскільки етапність поставки продукції, графік поставок, попередня оплата продукції, авансування не передбачені умовами Договору.

ТОВ "НВП "Агропромкомплект" "зупинив виконання зобов`язання з поставки" в той час, коли зобов`язання з поставки повного обсягу продукції мало б бути вже виконаним належним чином (строк поставки - до 30.06.2021) - лист Відповідача від 30.06.2021 вих. № 456 про зупинення виконання свого обов`язку з поставки.

За договором виконання Відповідачем зобов`язання з поставки не є зустрічним, оскільки оплата здійснюється після поставки продукції - протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції. Таким чином, в розумінні ч. 1 ст. 538 ЦК України, зобов`язання не є зустрічним.

Щодо додаткового рішення апелянт зазначає, що витрати на правничу допомогу стягнуті судом не є співмірними.

Так, послуги та їх вартість, які відображені в Акті приймання-передачі №34/21 від 16.11.2021 не відповідають визначеній вартості послуг в договорі про надання правової допомоги (додатку №1). При цьому, в Акті від 16.11.2021 №34/21 не зазначено час, який витрачено адвокатом на підготовку заяв по суті справи та участь адвоката в судовому засіданні.

Детальний опис робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого адвокатом часу не надано до матеріалів справи.

Адвокатським бюро надано послуги з підготовки заперечень на відповідь на відзив у справі 904/8964/21, доводи та аргументи яких ідентичні доводам та аргументам відзиву на позовну заяву.

Окрім того, всі заяви по суті справи підписані директором ТОВ "НВП "Агропромклмплект" С. Хорошкіним, в судових засіданнях був присутній лише директор, за відсутності адвоката, що свідчить про фіктивність Акту приймання- передачі послуг та сумнівність у дійсному наданні правничої допомоги у цій справі та позбавляє права на стягнення заявлених сум з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС.

Таким чином, вартість наданої правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн необґрунтована, оскільки ТОВ "НВП "Агропромкомплект" не надано належних та достатніх доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач за первісним позовом проти задоволення апеляційної скарги заперечує та посилається на висновки зроблені судами у аналогічний справі №904/8988/21 між сторонами.

Також відповідач звертає увагу, що апелянт не оскаржує рішення в частині задоволеного зустрічного позову, тоді як задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Позивач за первісним позовом не заперечує наявність у нього заборгованості. Виконуючи умови спірного договору сторони розуміли його так, що предмет поставки є подільним. Позивач приймав виконання поставок частково партіями та здійснював оплату товару партіями. Дії Позивача (Покупця) протягом строку дії договору та його твердження, що умовами договору не передбачено поставку та оплату продукції партіями є взаємовиключними.

Щодо тлумачення Позивачем положень статті 538 Цивільного кодексу України та твердження Позивача про неможливість її застосування до спірних правовідносин сторін у цій справі відповідач зазначає, що Верховний суд у постановах дійшов наступного висновку про застосування цієї норми права. Оскільки договір поставки має двосторонній характер, тобто певні обов`язки покладаються як на одну, так і на іншу сторону, то у такому зобов`язанні кожна із сторін одночасно є боржником, та кредитором. З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку. Виконання зустрічних зобов`язань передбачає виконання кожною із сторін свого обов`язку у порядку, встановленому в даному випадку договором поставки. Якщо ж одна із сторін зобов`язання не виконує свого обов`язку у порядку і строки, встановлені договором, то відповідно друга сторона має право або зупинити виконання свого обов`язку, або відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Також відповідач відхиляє доводи апелянта щодо необхідності скасування додаткового рішення. Так, у акті приймання-передачі наданих послуг від 01.02.2022 р. на суму 10000 грн. міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в процесі надання професійної правничої допомоги по справі. Адвокат приймав участь у судовому засіданні 21.12.2021. Суд першої інстанції з огляду на приписи ч. 5 статті 126 ГПК України не мав підстав зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягали розподілу між сторонами, без відповідного клопотання сторони Позивача, яке Позивачем надано не було.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.06.2023 о 14:00 год.

В судовому засіданні 29.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

03.06.2020 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі - Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агропромкомплект" (далі - Постачальник, Відповідач) укладено договір поставки продукції №172(6)20УК/53-121-01-20-09420 (далі - Договір).

У пункті 12.1. Договору сторони визначили, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє протягом 12 місяців з дати укладення.

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити продукцію.

Вартість продукції, що поставляється (550 позицій), складає 3 385 386,12 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з п.1.2. Договору строк поставки продукції: травень - жовтень 2020.

Додатковою угодою №1 від 03.11.2020 п.1.2 Договору викладено в наступній редакції: "строк поставки продукції: травень-грудень 2020".

Додатковою угодою №2 від 30.12.2020 з п.1.1 Договору виключено наступну позицію: "паяльник електр. ЕПСН24В 80 Вт у кількості 5 шт. на суму з ПДВ 21 703,20 грн"; п.1.2 Договору викладено в наступній редакції: "п.1.2 строк поставки продукції по позиціям: №33-3шт., 35-1шт., 112-Юшт., 117-1шт., 169-6шт.р 170-бшт., 211-1шт., 223, 230, 236, 420, 446, 543 - травень-грудень 2020. Строк поставки продукції по позиціям: №1-32, 33-17шт., 34,35-17шт.Р 36-111, 112-бшт., 113-116, 117-9шт., 118-168,169-8шт., 170-8шт., 171-210,211-11шт., 212-222, 224-229, 231-235, 237-361, 363-419, 421-445, 447-542, 544-550 - грудень 2020 - червень 2021".

Пункт 3.1 Договору викласти в редакції: "вартість договору без урахування ПДВ - 2 803 069,10 грн, крім того ПДВ - 560 613,82 грн. Загальна вартість договору з урахуванням ПДВ - 3 363 682,92 грн".

Інші умови Договору залишенні незмінними та зберігають свою чинність.

ТОВ "НВП "Агропромкомплект" здійснило часткову поставку продукції за Договором на суму 2 417,60 грн (2 901,12 грн з ПДВ), що підтверджується прибутковим ордером №6/868/351 від 24.07.2020.

ТОВ "НВП "Агропромкомплект" здійснило часткову поставку продукції за Договором на суму 42 458,70 грн (50 950,44 грн з ПДВ), що підтверджується прибутковим ордером №6/868/362 від 07.05.2021.

Загальна сума поставленої ТОВ "НВП "Агропромкомплект" продукції складає 53 851,56 грн з ПДВ.

Виходячи з умов Додаткової угоди №2 до Договору Постачальник був зобов`язаний поставити продукцію по позиціям №1-32, 33-17шт., 34,35-17шт., 36-111, 112-бшт., 113-116, 117-9шт.р 118-168,169-8шт., 170-8шт., 171-210,211-11шт., 212-222, 224-229, 231-235, 237-361, 363-419, 421-445, 447-542, 544-550 до 30.06.2021.

На дату подання позову зобов`язання з поставки продукції, визначеного п.1.1 Договору не виконано Постачальником на суму 3 309 831,36 грн.

Розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції (п. 3.2. Договору).

У свою чергу, ТОВ "НВП "Агропромкомплект" неодноразово зверталося до ДП "НАЕК "Енергоатом", зокрема з листом № 1589 від 18.12.2020 просило здійснити погашення простроченої заборгованості (а. с. 122-123).

10.06.2021 відповідач звернувся до позивача за первісним позовом з пропозицією про розірвання договору з 01.07.2021 у зв`язку з неможливістю покупцем своєчасного виконання зобов`язань по оплаті вже отриманої продукції.

Листом-повідомленням від 30.06.2021 вих. № 456 ТОВ "НВП "Агропромкомплект" повідомило ДП "НАЕК "Енергоатом" про зупинення виконання свого обов`язку з подальшого постачання продукції за Договором у зв`язку з невиконанням ДП "НАЕК "Енергоатом" зобов`язання щодо здійснення оплати поставленої за Договором продукції.

Відповідно до п.7.1. Договору у випадку неналежного виконання або невиконання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.7.2. Договору за порушення зазначених строків постачання або недопоставку продукції Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості продукції, по якому допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30 (тридцяти) днів, постачальник додатково сплачує Покупцеві штраф у розмірі 7% (семи) від вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань.

За порушення відповідачем за первісним позовом зобов`язань за договором поставки №172(6)20УК/53-121-01-20-09420 від 03.06.2020 в частині своєчасної поставки товару на суму 3 309 831,36 грн (фактичної поставки його із простроченням), позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 01.07.2021 по 05.11.2021 в сумі 423 658,41 грн та 7% штрафу у розмірі 231 689,60 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода позивача за первісним позовом з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову.

В іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.

Згідно статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Спірний товар за цим Договором постачальник зобов`язується поставити та передати покупцю до червня 2021. Умовами договору не визначено чи повинен товар бути поставлений одночасно чи дозволяється поставка його частинами.

Додатковою угодою №2 від 30.12.2020 строк поставки продукції за частиною позицій визначено травень-грудень 2020 та грудень 2020 - червень 2021.

За положеннями ч. 1 ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Постачальником було здійснено поставку товару частинами 24.07.2020 та 07.05.2021, покупець у свою чергу прийняв цей товар та не заперечував проти поставки його частинами.

Разом з цим, позивач відповідно до п. 3.2. договору був зобов`язаний оплатити поставлену продукцію протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції. Однак, позивач не здійснив оплату поставленого товару 24.07.2020 (в строк 07.09.2020 включно) та 07.05.2021 (в строк 21.06.2021 включно).

Аналізуючи умови договору, суд не вбачає підстав дійти висновку, що у позивача не виник обов`язок оплати частини поставленого товару. Положення п. 3.2. договору не визначають настання строку оплати лише після отримання всієї продукції за договором.

Як встановлено вище, листом-повідомленням від 30.06.2021 вих. № 456 ТОВ "НВП "Агропромкомплект" повідомило ДП "НАЕК "Енергоатом" про зупинення виконання свого обов`язку з подальшого постачання продукції за Договором у зв`язку з невиконанням ДП "НАЕК "Енергоатом" зобов`язання щодо здійснення оплати попередньо поставленого товару за Договором.

Порушенням зобов`язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За приписами ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Разом з цим, за змістом ч. 5 згаданої статті, якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

З огляду на наведене та те, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів сплатити відповідачу вартості поставленого товару 24.07.2020 та 07.05.2021, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно скористався передбаченим ст. 692 ЦК України правом зупинити передання іншого товару за Договором до повної оплати всього раніше переданого товару, яке виникло у нього саме з 07.09.2020 (дати невиконання позивачем зобов`язання щодо оплати першої частини поставленого товару).

Факт повідомлення позивача листом від 30.06.2021 вих. № 456 не змінює раніше наведених строків, оскільки цей лист є лише повідомленням-попередженням про можливі правові наслідки при невиконанні позивачем своїх грошових зобов`язань у встановлений Договором строк.

Таким чином, дії відповідача були правомірними та стали прямим наслідком вчинення саме позивачем господарського правопорушення, а за відсутності на даний час доказів здійсненої позивачем оплати за попередньо поставлений товар - прийняте відповідачем рішення про зупинення поставки місцевим судом вірно визнано доцільним та обґрунтованим.

Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов`язань (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Крім того, ч. 2 ст. 613 ЦК України передбачає звільнення боржника від відповідальності за невиконання зобов`язання на час прострочення кредитора.

За відсутності порушення відповідачем господарських зобов`язання за договором та встановлення правомірності дій відповідача щодо зупинення виконання договірних зобов`язань з поставки продукції, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на його користь пені та штрафу за порушення строків поставки товару згідно Договору, які позивачем належними та допустимими доказами не доведено, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Те ж саме стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити поставку продукції у повному обсязі. Враховуючи право надане постачальнику ч. 5 ст. 692 ЦК України зупинити поставку товару до отримання оплати попередньо поставленого товару та факт недоплати станом на дату подання позову поставленого товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, викладені у скарзі, вищевикладеним.

В даному випадку, суд не вбачає односторонньої відмови відповідача від виконання зобов`язань в розумінні ст. 525 ЦК України.

У разі встановлення факту часткової передачі у власність продавцем покупцю товару, який мав бути оплачений останнім, але покупець не виконує свого обов`язку, продавець, не відмовляючись від виконання договору, має право на підставі норми закону змінити умови взятого на себе зобов`язання, а саме: зупинити передання іншого товару за договором до повної оплати всього раніше переданого товару. При цьому, норма вказаної статті не вимагає обов`язку постачальника заявити про зупинення виконання зобов`язання.

Як зазначалося вище, ТОВ "НВП "Агропромкомплект" свої зобов`язання щодо поставки частини продукції виконало, а ДП "НАЕК "Енергоатом" свій обов`язок в частині оплати раніше поставленої продукції не виконувало своєчасно.

Суд не погоджується з доводами апелянта щодо відсутності у даному випадку зустрічних зобов`язань між сторонами.

Договір поставки має двосторонній характер, тобто певні обов`язки покладаються як на одну, так і на іншу сторону, то у такому зобов`язанні кожна із сторін одночасно є боржником, та кредитором. З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку. Виконання зустрічних зобов`язань передбачає виконання кожною із сторін свого обов`язку у порядку, встановленому в даному випадку договором поставки. Якщо ж одна із сторін зобов`язання не виконує свого обов`язку у порядку і строки, встановлені договором, то відповідно друга сторона має право або зупинити виконання свого обов`язку, або відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, виконання зобов`язання боржником може бути відстрочене на час прострочення кредитора, якщо останній не вчинив дій, необхідних для виконання. Тобто в такому випадку боржник не буде вважатися таким, що прострочив, та не буде нести за це відповідальність до моменту вчинення кредитором передбачених договором, необхідних дій.

Окрім того, суд не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду щодо розподілу витрат на професійну-правничу допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін

На підтвердження понесених витрат позивач за зустрічним позовом надав: договір про надання правової (правничої) допомоги № 34/21 від 16.11.2021, додаток № 1 до вказаного договору, ордер на надання правничої правової допомоги від 20.12.2021 серії АЕ 1111642, акт приймання-передачі наданих послуг по даній справі від 01.02.2022, платіжне доручення № 2925 (т.3 - а.с. 59-65).

Задовольняючи заяву позивача за зустрічним позовом про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, суд першої інстанції врахував такі критерії, як: пов`язаність витрат з розглядом справи (правова допомога надавалася адвокатом в рамках саме справи № 904/8964/21), складність даної справи (у справі об`єднано розгляд одночасно первісного позову та зустрічного позову), розумність і співмірність розміру понесених витрат на правничу допомогу адвокатом з ціною позову (загальна сума за первісним та зустрічним позовами становить 708685,82 грн та нематеріальна вимога про зобов`язання поставити товар), обсяг наданих адвокатом послуг, відповідно до Акту приймання-передачі послуг, згідно договору про надання правничої допомоги № 34/21 від 01.02.2022. Крім того до матеріалів справи надана копія платіжного доручення №2925 від 22.11.2021 про сплату за правову допомогу надану в тому числі у справі № 904/8964/21.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що витрати на правничу допомогу є доведеними належним доказами, є розумними та співмірними складності даної справи.

Так, в акті приймання-передачі наданих послуг вказано перелік послуг та їх вартість, яка не відповідає додатку № 1 до договору про надання правової допомоги, проте такі ціни в акті є меншими порівняно з вказаними у додатку до договору. Окрім того, у п. 6.1 договору зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, можливі відрядження, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини; у п. 4 додатку до договору вказано, що розмір гонорару може змінюватися.

Також в акті вказано детальний опис наданих послуг, про відсутність якого зазначає апелянт.

Підписання директором заяв у справі, складених від імені позивача за зустрічним позовом, не свідчить про нескладання цих документів адвокатом. Адвокат був присутній у судовому засіданні 21.12.2021, що вбачається з протоколу судового засідання.

У запереченнях відповідача за зустрічним позовом щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, не доведено неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат критеріям, зазначеним в ч. 4 ст. 126 ГПК України.

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни додаткового рішення суду.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 та додаткове рішення від 30.03.2023 у справі № 904/8964/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 та додаткове рішення від 30.03.2023 у справі № 904/8964/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.07.2023

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко