ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/53/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Манець О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Плецька Юлія Вікторівна (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів), адвокат, ордер АР№1129783 від 22.06.2023;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Фірми "Еліта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 (повне рішення складено 07.03.2023, суддя Фещенко Ю.В.) у справі №904/53/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Козак", м. Запоріжжя

до Приватного підприємства Фірми "Еліта", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 300 768 грн 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Козак" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства Фірми "Еліта" на свою користь заборгованості в сумі 300 768 грн 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору №40Д про постачання електричної енергії споживачу від 09.12.2020 в частині оплати електричної енергії, поставленої протягом лютого березня 2022 року, на суму 300 768,20 грн, а також договором про відступлення права вимоги №7 від 04.08.2022, за яким позивач набув право вимоги, належне первісному кредитору за договором №40Д від 09.12.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 позов задоволено; стягнуто з Приватного підприємства Фірми "Еліта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Козак" 300 768 грн 20 коп. основного боргу та 4 511 грн 52 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство Фірма "Еліта" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно досліджені докази, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права;

- договір про відступлення права вимоги №7 від 04.08.2022 укладений всупереч тому, що договір №40Д від 19.12.2020 сторонами призупинений, строки виконання зобов`язань по ньому відкладені через наявні форс мажорні обставини;

- суд не надав належної оцінки тому, що у реквізитах ТОВ «Інтер Козак» за обома договорами зазначений різний ІПН позивача;

- в Єдиному реєстрі податкових накладних факт реєстрації податкових накладних з початку 2022 року з боку ТОВ «ВЕК «Палівенерго» на користь відповідача по договору №40Д від 19.12.2020 відсутній;

- судом порушені норми процесуального права та не враховані помилки, допущені в позовній заяві (неправильно зазначений поштовий індекс відповідача, по тексту позову помилково зазначено Господарський суд Запорізької області), які були підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до протоколу передачі судової справи від 22.03.2023 для розгляду справи №904/53/23 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів: Кощеєва І.М., Березкіної О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2023 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства Фірми "Еліта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 27.06.2023.

22.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Козак» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- відповідачем не надано доказів призупинення та відкладення виконання зобов`язання за договором №40Д від 19.12.2020;

- такий реквізит як ІПН ТОВ «Інтер Козак» у обох договорах відсутній;

- нереєстрація податкових накладних не впливає на обов`язок відповідача здійснити оплату за отримані послуги;

- позовна заява з додатками була надіслана на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

01.06.2023 від Приватного підприємства Фірми "Еліта" до Центрального апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач зазначив, що ненадання позивачем в суді першої інстанції заперечень на відзив на позовну заяву свідчить про фактичне визнання доводів відповідача; договір №40Д від 09.12.2020 є призупиненим; договори містять різний ІПН ТОВ «ВЕК Палівенерго»; нереєстрація податкових накладних є порушенням умов договору та чинного законодавства; направлення кореспонденції на електронну адресу відповідача умовами договору не передбачена; всі документи для оплати боргу були направлені на неналежну адресу відповідача, оскільки позивачем зазначений неправильний поштовий індекс (53225 замість 53220).

23.06.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Козак" адвоката Плецької Ю.В. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 27.06.2023, за її участю в режимі відеоконференференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою суду від 26.06.2023 задоволена.

27.06.2023 від Приватного підприємства Фірми "Еліта" до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №904/53/23 до набрання законної сили рішенням суду у справі №904/2956/23, предметом розгляду якої є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №7 від 04.08.2022.

У судовому засіданні 27.06.2023 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 без змін.

Відповідач явку представника в судове засідання 27.06.2023 не забезпечив, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №356.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Однак сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 у справі № 910/15293/19.

Згідно з ч.3 ст. 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Надаючи оцінку заявленому відповідачем клопотанню про зупинення провадження у справі №904/53/23 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2956/23, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення та зупинення провадження у справі.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що судовий процес у справі №904/2956/23 був ініційований відповідачем після ухвалення оскаржуваного рішення у справі №904/53/23, тоді як приписами ст. ст. 46, 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом, а саме, у строк для подання відзиву; на думку суду, наявні у справі №904/53/23 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, тим більше, що судом першої інстанції надано оцінку правомірності договору про відступлення права вимоги №7 від 04.08.2022 як такого, що укладений без згоди відповідача (одна з підстав позову у справі №904/2956/23); об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду справи №904/2956/23 відсутня.

Колегія суддів також зазначає, що у разі визнання у подальшому договору про відступлення права вимоги №7 від 04.08.2022 у судовому порядку недійсним, відповідач має право на перегляд рішення суду про стягнення заборгованості, підставою виникнення якої був такий правочин, за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (постачальник) та Приватним підприємством Фірма "Еліта" (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії споживачу №40Д від 09.12.2020 (далі - договір), відповідно до п. 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. 2.2. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору.

09.12.2020 Приватним підприємством Фірмою "Еліта" було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якої визначений початок постачання електричної енергії, а саме: з 01.01.2021.

Згідно з п. 13.1. договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 11 підписаної Приватним підприємством Фірмою "Еліта" Комерційної пропозиції до договору про постачання електричної енергії споживачу визначено, що договір діє з 09.12.2020 до 31.12.2021. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про відмову від договору або перегляд його умов, договір вважається продовженим на наступний рік.

Доказів розірвання чи визнання недійсним вказаного договору сторонами суду не надано.

Відповідно до п. 4.1. договору для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії споживачу постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання електричної енергії споживачем.

Постачальник зобов`язується забезпечити комерційну якість послуг, які надаються споживачу за договором, що передбачає вчасне та повне інформування споживача про умови постачання електричної енергії, ціни на електричну енергію та вартість послуг, що надаються, надання роз`яснень положень актів чинного законодавства, якими регулюються відносини сторін, ведення точних та прозорих розрахунків із споживачем, а також, можливість вирішення спірних питань шляхом досудового врегулювання (п. 4.2. договору).

Згідно п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п. 5.2. договору).

Відповідно до пункту 5.4. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за договором, у тому числі у разі її зміни.

У пункті 5.5. договору визначено, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.

Згідно з положеннями розділу 3 Комерційної пропозиції до договору оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку, розрахунок за фактично спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється у строк до 11-го числа місяця, наступного за розрахунковим по фактичній ціні, яка склалася у розрахунковому місяці.

Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами, тобто не здійснює фіксацію (знімання) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Так, оператором системи розподілу Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" інформацію про обсяг спожитої відповідачем електричної енергії, згідно з відомостями якої Приватним підприємством Фірмою "Еліта" в лютому 2022 року було спожито 79 715 кВт/год та в березні 2022 року - 19 826 кВт/год.

На підставі отриманих даних Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" було виставлено відповідачу наступні акти-рахунки купівлі-продажу електричної енергії:

- акт-рахунок № 40Д/1096 від 28.02.2022 про обсяг поставленої електричної енергії у лютому 2022 року у кількості 79 715 кВт/год на загальну суму 237 567 грн 60 коп., строк оплати 18.03.2022;

- акт-рахунок № 40Д/1495 від 31.03.2022 про обсяг поставленої електричної енергії у березні 2022 року у кількості 19 826 кВт/год на загальну суму 63 200 грн 60 коп., строк оплати 19.04.2022.

Таким чином, за період з лютого по березень 2022 року відповідачем було отримано електроенергії згідно наведених актів-рахунків на загальну суму 300 768 грн 20 коп.

Умовами пункту 5.8. договору передбачено, що по закінченню розрахункового місяця на підставі даних комерційного обліку споживача, постачальник надсилає споживачу поштою, до 11-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі-продажу електричної енергії, відписаний зі свого боку у 2-х примірниках.

Згідно п. 13.7 договору кореспонденція та /або повідомлення за договором вважаються здійсненими (наданими, скерованими) належним чином, якщо вони передані іншій стороні під особистий підпис з одночасним обов`язковим власноручним написом особою отримувача дати фактичного отримання, посади, прізвища, ім`я та по батькові прописом або надіслані кур`єрською доставкою, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресами, вказаними в розділі «Реквізити сторін» даного договору.

У п. 14 договору юридичною та поштовою адресою відповідача зазначено: 53220, м. Нікополь, вул. Херсонська, буд. 539А.

На виконання вказаних положень договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" було надіслано на адресу відповідача (53220, м. Нікополь, вул. Херсонська, буд. 539А) вказані вище акти-рахунки купівлі-продажу електричної енергії поштовим зв`язком листом з описом вкладення, проте поштове відправлення не було отримано відповідачем та повернулося з позначкою поштового відділення АТ «Укрпошта»: «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи неотримання відповідачем спірних актів-рахунків, вони також були надіслані Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" 05.10.2022 на електронну адресу, зазначену відповідачем в заяві-приєднанні до договору, однак зазначений лист також залишився без відповіді, оплата актів відповідачем здійснена не була.

04.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Козак" (новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги № 7, за умовами пункту 1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності з договором № 40Д від 09.12.2020, укладеним між первісним кредитором та Приватним підприємством "Фірма Еліта"; новий кредитор набуває право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі 300 768,20 грн

У пункті 2.1. договору відступлення права вимоги сторони визначили, що право вимоги, що відступається за договором, оцінене сторонами у сумі 180 460 грн 92 коп.

Пунктом 3.2. договору відступлення права вимоги передбачено, що з моменту набрання чинності даним договором незалежно від виконання боржником його обов`язків перед новим кредитором у первісного кредитора виникає право вимоги до нового кредитора щодо погашення (компенсації) зобов`язання у розмірі, передбаченому пунктом 2.1. договору.

Згідно з пунктом 3.3. договору відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язаний сплатити визначене пунктом 2.1. договору зобов`язання у сумі 180 460 грн 92 коп. на користь первісного кредитора у строк до 04.08.2024.

Також, умовами пунктів 4.1., 4.2. договору відступлення права вимоги визначено, що первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору документи, що підтверджують право вимоги до боржника, в момент підписання сторонами договору. Первісний кредитор протягом 6-ти місяців з дати укладання договору зобов`язаний передати письмове повідомлення боржнику про відступлення права вимоги за договором новому кредитору.

За викладених обставин вбачається, що на підставі вказаного договору відступлення права вимоги позивач набув право вимоги та став новим кредитором за договором про постачання електричної енергії споживачу № 40Д від 09.12.2020, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" та Приватним підприємством Фірма "Еліта" на суму 300 768 грн. 20 коп.

Відповідач був повідомлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" про укладання договору відступлення права вимоги та про реквізити нового кредитора листом від № 1219 від 29.08.2022, який було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу: 53220, м. Нікополь, вул. Херсонська, буд. 539А 30.09.2022 та повернуто АТ «Укрпошта» у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Також, 15.09.2022 повідомлення про зміну кредитора було надіслано відповідачу на адресу: 53220, м. Нікополь, вул. Херсонська, буд. 539А Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Козак". Поштове відправлення №584 повернулося з позначкою АТ «Укрпошта»: «За закінченням терміну зберігання».

Позивач вказує, що станом на 26.12.2022 жодної відповіді або розрахунку зі сторони відповідача не надходило, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями пункту 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Як було встановлено, Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" 19.07.2022 було надіслано відповідачу органами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу, зазначену у договорі, акти-рахунки №40Д/1096 від 28.02.2022, №40Д/1495 від 31.03.2022, однак вказані документи відповідачем не отримані та повернуті за закінченням терміну зберігання на адресу відправника.

Відповідно до підпункту 6 абзацу 5 пункту 4.14 ПРРЕЕ датою отримання платіжного документа вважається 3-й календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).

Таким чином, позивач обґрунтовано вважає, що згідно з відомостями сайту АТ "Укрпошта" датою отримання відповідачем спірних актів-рахунків купівлі-продажу електричної енергії №40Д/1096 від 28.02.2022 та № 40Д/1495 від 31.03.2022 вважається 26.07.2022.

Відповідно до пункту 1.2.16 ПРРЕЕ спірні питання між споживачем та постачальником електричної енергії або оператором системи чи іншим учасником роздрібного ринку вирішуються сторонами шляхом переговорів та у разі неможливості дійти згоди у зазначений спосіб, що підтверджується хоча б однією із сторін документально, розглядаються за зверненням споживача або іншого учасника роздрібного ринку в межах наданих законодавством повноважень енергетичним омбудсменом, регулятором або судом.

Відповідач з будь-якими претензіями щодо обсягу, вартості або якості отриманої електричної енергії не звертався, на підставі чого факт отримання електричної енергії відповідачем не оспорювався, однак будь-яких дій щодо оплати та виконання своїх зобов`язань з боку відповідача здійснено не було.

Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п.п 1 п. 7.1. договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Згідно з п.п 1 п. 6.2. договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" були належним чином виконані зобов`язання за договором в частині надання відповідачу послуг з постачання електричної енергії у лютому 2022 року та березні 2022 року на загальну суму 300 768 грн 20 коп. та здійснено належне повідомлення відповідача про їх погодження та оплату, у той час як відповідачем зобов`язання за вказаним договором щодо погодження спірних актів-рахунків та їх оплати у встановленому договором порядку та строки виконані не були.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу боржника (відповідача), зазначену у договорі (53220, м. Нікополь, вул. Херсонська, буд. 539А), первісним та новим кредитором поштовим зв`язком були надіслані повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні щодо оплати заборгованості за спожиту електроенергію на загальну суму 300 768 грн. 20 коп. та реквізити нового кредитора, проте поштові відправлення були повернуті у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 2 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом першої інстанції долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: вулиця Херсонська, будинок 539А, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53225.

Водночас, як у поданому відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що правильним є індекс за визначеною адресою 53220 (саме такий індекс був зазначений у договорі та міститься у всіх досліджених судом вище відправленнях), тому заперечення відповідача щодо неналежного направлення на його адресу листів засобам поштового зв`язку обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 07.03.2022 на його електронну адресу від постачальника послуг надійшов лист №514 від 07.03.2022, яким повідомлено про призупинення постачання електричної енергії споживачам з 28.03.2022 на весь час дії обставин непереробної сили, які виникли на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», листа Торгово промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Відповідач вважає, що згідно з наведеним та на підставі умов розділу 12 договору він є призупиненим, а строк виконання зобов`язань за договором відкладається на строк дії форс мажорних обставин.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 8.2 договору припинення електропостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за договором.

Відповідно до пункту 12.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (п. 12.2. договору).

Згідно з пунктом 12.3. договору строк виконання зобов`язань за договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Пунктом 12.4. договору передбачено, що сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини протягом 14-ти днів з дня їх виникнення та надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Крім того, відповідно до пункту 12.5. договору виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення.

Доказів виконання вказаних вище умов відповідачем матеріали справи не містять. Відповідачем не доведено, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання ним своїх зобов`язань за договором щодо оплати спожитої електричної енергії у лютому березні 2022 року.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що форс мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, тому стороною договору, яка на них посилається, має бути підтверджено не тільки факт настання таких обставин, а їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

З огляду на викладене доводи відповідача, що договір є призупиненим, що виключає відступлення права вимоги за ним іншому кредитору, є помилковими.

Доказів на підтвердження оплати наданих послуг з постачання електричної енергії у лютому-березні 2022 року на загальну суму 300 768 грн 20 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу №40Д від 09.12.2020 та договором про відступлення права вимоги № 7 від 04.08.2022 шляхом надання належних доказів не спростував.

Судом встановлено, що заборгованість по договору в сумі 300 768,20 грн є такою, що виникла, а право вимоги позивача щодо її стягнення набуте в установленому законом та договором про відступлення права вимоги № 7 від 04.08.2022 порядку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки, на його думку, позовна заява мала бути залишена судом без руху, чого зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що позовна заява з додатками згідно поштового відправлення №176 була надіслана відповідачу на адресу: 53220, м. Нікополь, вул. Херсонська, буд. 539А (правильна адреса відповідача за його доводами). В тексті позовної заяви зазначений індекс відповідача 53225, який відповідає тому, що зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

З огляду на викладене описка в тексті позовної заяви щодо назви господарського суду не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху. Колегія суддів враховує, що позов поданий до належного господарського суду за місцезнаходженням відповідача; доводи щодо справляння судового збору на користь іншого суду не підтверджені.

Позиція відповідача щодо нереєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕК «Палівенерго» податкових накладних по договору не може бути підставою для невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Фірми "Еліта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 у справі №904/53/23 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне підприємство Фірму "Еліта".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 03.07.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.М. Кощеєв