РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023Справа № 910/4768/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Лук`янович В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Регіональна філія міста Києва, та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи»

про усунення перешкод у користуванні власністю,

Представники учасників справи:

від позивача: Кондратюк В.В. (в режимі відеоконференції),

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" усунення перешкод у користуванні власністю на автомобіль шляхом припинення (зняття) обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.11.2019 № 27189280.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є власником автомобіля GMC ACADIA, рік випуску: 2008, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до Договору купівлі-продажу від 07.12.2017, укладеного з гр. ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору купівлі-продажу від 07.12.2017 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Однак, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є запис про обтяження вказаного рухомого майна, що внесений без достатніх правових підстав та має бути скасований.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4768/23, підготовче засідання призначено на 03.05.2023.

25.04.2023 до суду представником позивача подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 задоволено вище зазначену заяву представника позивача, вирішено забезпечити участь останнього у підготовчому засіданні 03.05.2023 в режимі відеоконференції.

В підготовчому засіданні 03.05.2023 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 623, яким відповідачу було вручено ухвалу про відкриття провадження у справі.

Судом у підготовчому засіданні розглянуто клопотання позивача, яке викладене у позовній заяві, про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Регіональну філію міста Києва та Київської області Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код ВП 39881922). Відкладено підготовче засідання на 29.05.2023, встановлено третій особі строк для подання письмових пояснень щодо позову до суду.

В підготовчому засіданні 29.05.2023 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції.

Представники відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву, а третя особа пояснень щодо позовних вимог до суду не надали.

В підготовчому засіданні 29.05.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.07.2023.

19.06.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 03.07.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 29.06.2023 задоволено.

В судовому засіданні 03.07.2023 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв/клопотань до суду не подавали.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки явка відповідача та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а їх неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд уважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за їх відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 03.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач, 07.12.2017 року між ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу автомобіля GMC Akadia, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб. см. (далі також - автомобіль або ТЗ) шляхом підписання Заяви про приєднання до договору купівлі-продажу, який розташований на офіційному сайті позивача (копії публічного договору купівлі-продажу та Заяви про приєднання до договору купівлі-продажу від 07.12.2017 наявні в матеріалах справи).

08.12.2017 автомобіль був зареєстрований за ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Як зазначає позивач, останньому стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі також - ДРОРМ) є запис:

Вид обтяження: приватне обтяження

Тип реєстрації: поточна

Тип обтяження: застава рухомого майна

Зареєстровано: 07.11.2019 14:04:41 за № 27189280 реєстратором: Бондаренко Юлією Йосипівною, Регіональна філія міста Києва та київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Документ-підстава: договір відступлення прав вимоги, серія та номер: 993/К, виданий: 16.11.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»

Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_4 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см, дата першої реєстрації 16.09.208, дата останньої реєстрації 08.12.2017, місце проведення останньої реєстрації ТСЦ 1241.

Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати.

Боржник: Голдін В.О., код: АДРЕСА_1 .

Обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», код 37616221, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6.

Наявність зазначеного запису у ДРОРМ підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 82775720 від 02.03.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскільки приватне обтяження автомобіля GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_4 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см. зареєстровано 07.11.2019, в межах забезпечення виконання договірних відносин між ОСОБА_2 , ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», у той час коли власником автомобіля був та залишається позивач, який не є стороною наведених договірних відносин, враховуючи також, що станом на час відчуження автомобіля позивачу у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, відтак внесення запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 27189280 відбулося без достатніх правових підстав.

Позивач вважає, що саме дії відповідача, направлені на внесення відомостей про обтяження майна позивача, призвели до порушення законних прав та інтересів позивача, які полягають в обмеженні права користування особистою власністю позивача.

Таким чином, позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю на автомобіль GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_4 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см. шляхом припинення (зняття) обтяження у вигляді застави рухомого майна.

Отже, спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для припинення (зняття) обтяження у вигляді застави рухомого майна, накладеного записом в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 27189280 від 07.11.2019, враховуючи, що наявність відповідного запису обмежує право позивача на користування належним йому на праві власності майном.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до частин 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно частинами 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

При цьому, згідно приписів ст. 391 ЦК України, саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що належність ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на праві власності автомобіля, на який зареєстровано обтяження у вигляді застави рухомого майна згідно із записом в ДРОРМ № 27189280 від 07.11.2019, підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно якого дата реєстрації спірного автомобіля - 08.12.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, договір відступлення прав вимоги, серія та номер: 993/К, виданий: 16.11.2018, видавник:ТОВ «РОСВЕН ІНВЕТ Україна», вказаний у Витязі ДРОРМ №82775720 від 02.03.2023 у якості підстави для внесення запису про приватне обтяження спірного автомобіля, в матеріалах справи відсутній, відповідачем до матеріалів справи не долучений.

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 № 1388 (далі - Порядок 1388) під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються та видаються номерні знаки для разових поїздок.

Відповідно до п. 16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 82775720 від 02.03.2023, об`єктом обтяження є автомобіль GMC ENVOY, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_5 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см.

Під час перереєстрації вказаного автомобіля на ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС", за автомобілем закріплені нові номерні знаки НОМЕР_2 .

Додатково судом враховано, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 82775720 від 02.03.2023 вказаний ідентичний індивідуальний номер кузова автомобіля (vin) НОМЕР_4 .

Спірні правовідносини сторін регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про заставу", Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Статтею 1 Закону України "Про заставу" та статтею 572 ЦК України визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про заставу" заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або вимога, яка може виникнути в майбутньому, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Згідно з приписами ст. 4 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ч. 1, 2, ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

З огляду на наведені норми та встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" (позивач) є третьою стороною у правовідносинах, що виникли з договору застави / договору відступлення прав вимоги за договором застави, тому за відсутності реєстрації спірного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, позивач є добросовісним набувачем спірного рухомого майна (GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_5 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см, номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ).

Так, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.

Згідно з ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень":

1. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

2. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

3. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, що 07.11.2019 накладено обтяження на належний позивачеві на праві власності автомобіль, який він набув на законних підставах у 2017 році, тобто обтяження було встановлено більш ніж через два роки після укладення Договору купівлі-продажу від 07.12.2017 № б/н.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодним чином не заперечив та спростував факт відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження спірного рухомого майна станом на час його відчуження 07.12.2017 ОСОБА_1 на користь ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС".

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (зазначену правову позиція викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позивач підтвердив більш вірогідними доказами обставини того, що він є добросовісним набувачем спірного рухомого майна (автомобіля GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_5 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см., номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ) з огляду на відсутність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна станом на час його відчуження позивачу боржником, аніж це спростував відповідач.

Водночас, з огляду на наявність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису від 07.11.2019 № 27189280 про обтяження належного позивачеві рухомого майна, позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на таке майно на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 5 статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Таким чином, із урахуванням встановлених судом обставин, наявні правові підстави для припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна, а саме:

Вид обтяження: приватне обтяження

Тип реєстрації: поточна

Тип обтяження: застава рухомого майна

Зареєстровано: 07.11.2019 14:04:41 за № 27189280 реєстратором: Бондаренко Юлією Йосипівною, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи".

Документ-підстава: договір відступлення прав вимоги, серія та номер: 993, виданий: 16.11.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»

Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_5 , колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см, дата першої реєстрації 16.09.2008, дата останньої реєстрації 08.12.2017, місце проведення останньої реєстрації ТСЦ 1241.

Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати

Боржник: Голдін В.О., код: АДРЕСА_1 .

Обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», код 37616221, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, 03124.,

Суд зазначає, що задоволення судом позовних вимог про усунення позивачу перешкод в користуванні власністю на автомобіль шляхом припинення (зняття) обтяження у вигляді застави рухомого майна у даному випадку в повній мірі відновлює порушене право ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС".

При цьому, судом враховано, що саме у такий спосіб було захищено право позивача при вирішенні спору у справі №333/6700/15-ц, в якій Верховний Суд постановою від 06.02.2018 залишив без змін судові рішення попередніх інстанцій.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позову повністю, судовий збір в сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Усунути Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" (49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т; ідентифікаційний код 34410930) перешкоди у користуванні власністю на автомобіль марки GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_5 , тип: загальний легковий - загальний седан-В, колір чорний, об`єм двигуна 3600 куб см., номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , шляхом припинення (зняття) обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: зареєстрованого 07.11.2019 14:04-41 за № 27189280 реєстратором: Бондаренко Юлією Йосипівною, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська. буд.4), вид обтяження: приватне обтяження, тип реєстрації: поточна, тип обтяження: застава рухомого майна, підстава: договір відступлення прав вимоги, серія та номер: 993/К, виданий: 16.11.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», об`єкт обтяження: автомобіль легковий, GMC Akadia, 2008 р.в. номер кузова НОМЕР_5 , обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (ідентифікаційний код 37616221, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, 03124), боржник: ОСОБА_2 , код: АДРЕСА_1 .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03124, ідентифікаційний код 37616221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" (проспект Праці, будинок 2, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49126; ідентифікаційний код 34410930) 2 684,00 грн (дві тисячі гривень шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06.07.2023.

Суддя Т.Ю. Трофименко