РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2023Справа № 910/14536/22

За позовом ОСОБА_1 ;

до Міністерства юстиції України;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (третя особа 1);

Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") (третя особа 2);

про визнання протиправним та скасування наказу, скасування реєстраційних дій.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Рябий І.П.

Представники:

Від позивача: Корж О.В., адвокат, ордер серії BB № 1029701 від 07.03.2023;

Від відповідача: Котовський В.М., уповноважена особа;

Від третьої особи 1: Шевченко О.Б., адвокат, ордер серії АА № 0018933 від 18.05.2023;

Від третьої особи 2: Шевченко О.Б., адвокат, ордер серії AI N° 1398008 від 22.05.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3982/5 від 05.11.2021, прийнятий на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2021, за результатом розгляду скарги юридичної особи за законодавством Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії SHIPSHYNA FORWARDING LTD від 17.09.2021, яким було скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.09.2021 № 007046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 14.09.2021 № 008046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ";

- скасувати реєстраційні дії, які були проведені після наказу Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021, а саме записів: №015046640 від 12.01.2022 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, проведеного приватним нотаріусом ОСОБА_6; №016046640 від 18.02.2022 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу; Відомості про кінцевого бенефіціарного власника в актуальному стані. Зміна видів економічної діяльності юридичної особи, проведеного приватним нотаріусом ОСОБА_6

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви.

До господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 відкрито провадження у справі № 910/14536/22 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання призначено на 07.03.2023.

До господарського суду 02.03.2023 від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 постановлено залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Підготовче засідання відкладено до 04.04.2023.

До господарського суду 15.03.2023 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

04.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 постановлено залучити Приватну компанію з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Підготовче засідання відкладено до 23.05.2023.

22.05.2023 від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/14536/22 до судового розгляду по суті на 06.06.2023.

06.06.2023 до господарського суду від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 06.06.2023 представником Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") було оголошено клопотання про зупинення провадження у справі № 910/14536/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/1483/22.

Як встановлено п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, предметом спору у справі № 910/1483/22 є визнання недійсними договорів та актів.

Суд вказує, що у нього відсутня можливість посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд також зазначає, що провадження у справі № 910/1483/22 зупинено до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у лавах Збройних Сил України.

Враховуючи наведене, судом, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалено відмовити у задоволенні клопотанні про зупинення провадження у справі, оскільки встановлені у справі 910/1483/22 обставини не впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, які господарський суд може встановити самостійно.

У судових засіданнях 06.06.2023 та 13.06.2023 оголошувалися перерви.

Під час розгляду спору по суті у судовому засіданні 20.06.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.06.2023 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Представник третіх осіб у судовому засіданні 20.06.2023 надав пояснення, за змістом яких проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

20.06.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.2022 Міністерством юстиції України (далі також - відповідач) видано наказ № 3982/5, яким:

- скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") (далі також - третя особа 2, "SHIPSHYNA FORWARDING LTD") від 17.09.2021 задоволено у повному обсязі;

- скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі також - ЄДР) реєстраційні дії від 13.09.2021 № 007046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 14.09.2021 № 008046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (далі також - третя особа 1, ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ") (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834).

Згідно з висновком центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2022 вказаною колегією розглянуто скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") від 17.09.2022 на реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 13.09.2021 № 007046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 14.09.2021 № 008046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834).

При цьому, такий висновок мотивовано тим, що підставою для проведення оскаржуваних реєстраційних дії слугував, зокрема, акт приймання-передачі частки (корпоративних прав) у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" від 10.09.2021, складений між юридичною особою за законодавством Англії та Уельсу Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД", в особі представника Ніронова Андрія Геннадійовича (надалі також - позивач), - з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з іншої сторони, справжність підписів на даному акті засвідчено 10.09.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_7. за р. №№ 2122, 2123, a також було подано довіреність від 30.12.2020, посвідчену нотаріусом міста Вітхем графства Ессекс в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії Роджером Вільямом Харгом, апостильовану головним державним секретарем ЇЇ Величності від імені Міністерства закордонних справ та у справах Співдружності та розвитку Великої Британії Р. Джеймс 07.01.2021 за № APO-2189605, переклад довіреності з англійської мови на українську мову виконаний перекладачем Рацюком Іваном Миколайовичем, справжність підпису якого 02.09.2021 засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р. № 1046.

Позивач вважає наказ № 3982/5 від 05.11.2021 протиправним, таким, що порушує його права та просить суд його скасувати, оскільки стверджує, що договір від 13.09.2021 між ним та ОСОБА_2 і акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" від 13.09.2021 недійсними у судовому порядку не визнавалися, нікчемними в силу закону не є.

Також позивач зазначає, що відповідачем, при розгляді скарги, було порушене право позивача на участь у процесі прийняття оскаржуваного рішення, яке безпосередньо стосується прав та обов`язків позивача, в наслідок чого останній був позбавлений можливості подавати клопотання про відкладення розгляду скарги, ознайомитися з вказаною скаргою та подати письмові пояснення по суті скарги.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказує, що при розгляді скарги третьої особи 2, ним було дотримано процедуру розгляду скарги та належним чином повідомлено позивача про дату, час та місце розгляду вказаної скарги шляхом, зокрема, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Третя особа 1, в свою чергу, зазначає про те, що позивачем не надано договору купівлі-продажу від 13.09.2021 частки у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" та не надано правочину, на підставі якого ОСОБА_2 набув у власність 95 % статутного капіталу ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", а відтак, на думку третьої особи 1, доводи позивача про набуття 100 % частки статутного капіталу ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" є непідтвердженими.

Ще ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" вказує, що позивачем невірно обрано спосіб захисту.

Третя особа 2 у своїх письмових поясненнях зазначає, що Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" 28.08.2014 придбано 95 % статутного капіталу ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2014, внаслідок чого третя особа 2 стала учасником ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ".

Також третя особа 2 вказує, що у позивача буди відсутні повноваження щодо відчуження 95 % статутного капіталу ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", оскільки довіреність від 30.12.2020 була відкликана Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" 12.08.2021, а відтак з 12.08.2021 у позивача не було повноважень на вчинення будь-яких правочинів від імені третьої особи 2, в тому числі і на відчуження 95 % статутного капіталу ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", вказані дії здійснювалися позивачем без згоди та поза волею третьої особи 2. Також Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 у справі №3-649гс15.

Оскільки даний позов обґрунтовано порушенням прав позивача, якому станом на момент розгляду скарги Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" належало 100 % статутного капіталу ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів існування у нього інтересу щодо предмету спору, а отже і наявність підстав для звернення до суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2022 Міністерством юстиції України видано наказ № 3982/5, яким:

- скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") від 17.09.2021 задоволено у повному обсязі;

- скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.09.2021 № 007046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 14.09.2021 № 008046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834).

Підставою прийняття вказаного наказу зазначено висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2021 (далі також - висновок).

Як вбачається з вказаного висновку, центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі також - Колегія) від 03.11.2022 рекомендувала:

- скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD") від 17.09.2021 задовольнити у повному обсязі;

- скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.09.2021 № 007046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 14.09.2021 № 008046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834).

У п. 3 висновку вказано, що шляхом перевірки відомостей ЄДР Колегією встановлено, що підставою для проведення оскаржуваної реєстраційних дії слугував, зокрема, акт приймання-передачі частки (корпоративних прав) у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" від 10.09.2021, складений між юридичною особою за законодавством Англії та Уельсу Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД", в особі представника Ніронова Андрія Геннадійовича, - з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з іншої сторони, справжність підписів на даному акті засвідчено 10.09.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_7. за р. №№ 2122, 2123, a також було подано довіреність від 30.12.2020, посвідчену нотаріусом міста Вітхем графства Ессекс в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії Роджером Вільямом Харгом, апостильовану головним державним секретарем ЇЇ Величності від імені Міністерства закордонних справ та у справах Співдружності та розвитку Великої Британії Р. Джеймс 07.01.2021 за № APO-2189605, переклад довіреності з англійської мови на українську мову виконаний перекладачем Рацюком Іваном Миколайовичем, справжність підпису якого 02.09.2021 засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р. № 1046 (далі - довіреність).

Як вбачається з п. 4 висновку, вказаною Колегією встановлено, що зазначеною довіреністю не було надано повноважень ОСОБА_1 на підписання акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" від імені юридичної особи за законодавством Англії та Уельсу Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД".

У п. 5 висновку зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон), в редакції, що діяла станом на дату розгляду скарги, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи приватного права, у разі якщо такі зміни відбулися не в результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств) або не на підставі судового рішення, обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і здійснює перевірку цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи. Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо засновника (учасника), якому належить частка у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи, та щодо особи, яка набуває таку частку.

У п. 6 висновку, Колегія дійшла висновку, що приватним нотаріусом Коберником А. М. не було належним чином перевірено повноваження представника юридичної особи за законодавством Англії та Уельсу Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" - Ніронова Андрія Геннадійовича на підписання акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ".

З огляду на наведене у п. 8 Колегія дійшла висновку, що приватний нотаріус Коберник А. М. повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону.

Також Колегія у п. 9 висновку зазначила, що за результатом аналізу матеріалів скарги та доданих до документів Колегією встановлено наявність Нотаріального свідоцтва виданого ОСОБА_3 , нотаріусом, належним чином допущений до практики на всій території Англії та Уельсу, яким засвідчено, що "SHIPSHYNA FORWARDING LTD" є приватною акціонерною компанією, зареєстрованою у Сполученому Королівстві, зареєстрованою у Сполученому Королівстві, зареєстрованою Реєстратором компаній в Англії та Уельс за номером 08673174, із місцезнаходженням за адресою: Грін-Лейнс, 483, Палмерс-Грін, Лондон, №I3 4BS, апостильоване Головним Державним Секретарем ЇЇ Величності із закордонних справ та з питань міжнародного розвитку Дж. Крук 13.08.2021 за № АР-2542927 та до якого додано акт про відкликання від 12.08.2021, яким було скасовано усі повноваження над довіреністю юридичної особи за законодавством Сполученого Королівства Вели Британії та Північної Ірландії SHIPSHYNA FORWARDING LTD повіреному Ніронову Андрію Геннадійовичу, та повідомлено про те, що всі надані повноваження припиняються з негайним набранням чинності з дня оформлення цього документа, підписаний ОСОБА_4 , який діє від імені та за дорученням Компанії як її директор, справжність підпису якого перевірено ОСОБА_5 , нотаріусом, належним чином допущений до практики на всій території Англії та Уельсу.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону, систему органів у сфері державної реєстрації становлять, зокрема, інші суб`єкти державної реєстрації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону, державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Як вбачається з п. 8 ч. 2 ст. 5 Закону, до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 1128, в редакції станом на дату розгляду скарги, скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису. Копії документів, що додаються до скарги у сфері державної реєстрації в електронній формі, виготовляються шляхом сканування з обов`язковим накладенням відповідним скаржником кваліфікованого електронного підпису. Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї. Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду. Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Як вбачається з п. 10 Порядку № 1128, для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації колегіально під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", проводиться з урахуванням обмежень, встановлених відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.

За змістом п. 11 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Як визначено п. 14 Порядку № 1128, за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом. Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін`юстом чи відповідним територіальним органом. За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

На підтвердження належного повідомлення позивача про розгляд скарги третьої особи 2, відповідачем до матеріалів справи надано акт про неможливість здійснення виклику ОСОБА_1 телефонограмою на засідання центральної Колегії 03.11.2021, який датований 29.10.2021.

Вказаний акт складений у зв`язку з тим, що абонент з номером телефону НОМЕР_1 не відповідав.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з позовної заяви, номером телефону ОСОБА_1 є: НОМЕР_2 .

Відповідачем у відзиві також вказується номер позивача: НОМЕР_2 .

Проте в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачеві, станом на дату розгляду заяви, належав номер телефону НОМЕР_1 .

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Однак відповідачем до суду не надано жодних доказів того, що номер телефону НОМЕР_1 належав позивачеві станом на момент розгляду скарги.

Також суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву, відповідач вказує про повідомлення позивача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та вказує, що розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України є належним повідомленням позивача оскільки диспозиція норми п. 10 Порядку №1128 передбачає альтернативні дії суб`єкта розгляду щодо вибору способу повідомлення зацікавлених осіб.

Однак, відповідно до п. 11 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів, а саме телефонограмою або засобами електронної пошти.

А відтак, суд з твердженнями відповідача про альтернативу вибору суб`єктом розгляду способу повідомлення зацікавлених осіб погодитися не може, оскільки з приписів п. 11 Порядку № 1128 вбачається, що суб`єкт розгляду зобов`язаний повідомити зацікавлених осіб шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та додатково телеграмою або засобами електронної пошти.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач вимоги п. 11 Порядку № 1128 не виконав, належним чином позивача про розгляд скарги не повідомив, оскільки акт про неможливість здійснення виклику телефонограмою на засідання центральної Колегії 03.11.2021 не може бути належним та допустимим доказом здійснення відповідачем повідомлення ОСОБА_1 про розгляд скарги з огляду на зазначене судом вище.

Суд звертає увагу відповідача на те, що належне повідомлення про розгляд скарги ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ, не може ототожнюватися з належним повідомленням про розгляд скарги самого позивача, оскільки ОСОБА_1 є учасником вказаної юридичної особи та здійснює управління в порядку передбаченому Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Суд зазначає, що відповідно до п. 12 Порядку № 1128, копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально. За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

Однак, у зв`язку з неналежним повідомленням ОСОБА_1 про розгляд скарги, позивач був позбавлений права на подання клопотання про відкладення розгляду скарги чи ознайомлення з матеріалами відповідної скарги з метою подання суб`єкту розгляду письмових пояснень по суті скарги.

Як уже зазначалося судом, доказів належного повідомлення позивача про розгляд скарги матеріали справи не містять.

Суд також звертає увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 12.12.2018 у справі №826/8976/17, від 28.03.2018 у справі №826/19452/16, від 25.07.2018 у справі №822/1763/16, від 17.01.2019 у справі №826/1632/17, від 27.02.2018 у справі №826/4194/16, від 30.01.2020 у справі №140/167/19, від 05.08.2020 у справі №807/2270/16, від 18.12.2020 у справі №807/203/16, дійшов висновку, що зазначення у пункті 9 Порядку розгляду скарг про обов`язковість запрошення скаржника та/або його представника (за умови, якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів, свідчить про істотність вимоги про запрошення зазначених осіб для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише поінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

Отже, неповідомлення скаржника та/або його представника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, не може вважатися формальним порушенням.

Також у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №822/1874/17 зроблено висновок про те, що на Міністерство юстиції України покладено обов`язок забезпечення участі заінтересованих осіб у розгляді скарги шляхом належного повідомлення з метою реалізації їхнього права на захист, подання відповідних пояснень. При цьому Верховний Суд з огляду на передбачені законом вимоги зазначив, що якщо скаржника, суб`єкта, дії якого оскаржуються, або інших заінтересованих осіб не повідомлено про час та місце розгляду скарги або йому не надіслано скарги, комісія не має законних підстав розглядати скаргу по суті.

Пунктом 9 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Тобто, при вчиненні дій з підготовки до розгляду скарги, відповідач не був позбавлений права та можливості витребувати документи (інформацію), та, відповідно, вчинити всі дії щодо належного повідомлення позивача про розгляд скарги.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 826/3442/17 у подібних правовідносинах, неповідомлення скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, не може вважатися формальним порушенням, оскільки обов`язковість здійснення такого повідомлення передбачена нормами чинного законодавства, та суть такого повідомлення зводиться не лише до інформування суб`єкта оскарження та зацікавлених осіб про розгляд скарги, а має забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, надати пояснення.

Враховуючи зазначений висновок Верховного Суду, господарський суд зазначає про те, що при розгляді скарги третьої особи 2, Колегія допустила істотне порушення процедури розгляду скарги, оскільки неприбуття на засідання особи, яку належним чином не повідомили про час та місце засідання Колегія, перешкоджає розгляду скарги по суті.

А відтак, суд приходить до висновку, що наказ № 3982/5 від 05.11.2021 був виданий за наслідком розгляду скарги, проведеного з порушенням визначеної Порядком № 1128 процедури розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а саме без належного повідомлення позивача про час та місце засідання Комісії з розгляду скарги третьої особи 2.

Як уже було зазначено судом, підставою для проведення оскаржуваних реєстраційних дії слугував, зокрема, акт приймання-передачі частки (корпоративних прав) у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" від 10.09.2021, складений між юридичною особою за законодавством Англії та Уельсу Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД", в особі представника Ніронова Андрія Геннадійовича, - з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з іншої сторони, справжність підписів на даному акті засвідчено 10.09.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_7. за р. №№ 2122, 2123, a також було подано довіреність від 30.12.2020, посвідчену нотаріусом міста Вітхем графства Ессекс в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії Роджером Вільямом Харгом, апостильовану головним державним секретарем ЇЇ Величності від імені Міністерства закордонних справ та у справах Співдружності та розвитку Великої Британії Р. Джеймс 07.01.2021 за № APO-2189605, переклад довіреності з англійської мови на українську мову виконаний перекладачем Рацюком Іваном Миколайовичем, справжність підпису якого 02.09.2021 засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р. № 1046.

За змістом ч. 4 ст. 6 Закону, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи приватного права, у разі якщо такі зміни відбулися не в результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств) або не на підставі судового рішення, обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і здійснює перевірку цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи. Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо засновника (учасника), якому належить частка у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи, та щодо особи, яка набуває таку частку.

Суд зазначає, що ст. 15 Закону визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам:

1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію);

2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами);

3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством;

5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена;

6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом.

Дія абзацу другого цього пункту в частині нотаріального засвідчення справжності підпису не поширюється на державну реєстрацію змін до відомостей про державний орган, орган місцевого самоврядування, громадське об`єднання чи благодійну організацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі, а також на державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що вносяться на підставі розпорядчого акта державного органу, органу місцевого самоврядування.

Справжність підписів на рішенні, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про громадське об`єднання чи благодійну організацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі, нотаріально засвідчується лише у разі наявності такої вимоги в установчих документах відповідного громадського об`єднання чи благодійної організації;

7) рішення про припинення юридичної особи має містити відомості про персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), її голову або ліквідатора, реєстраційні номери облікових карток платників податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), про порядок та строк заявлення кредиторами своїх вимог;

8) установчий документ юридичної особи, положення, регламент, список суддів постійно діючого третейського суду, статут (положення) громадського формування, що не має статусу юридичної особи, договір (декларація) про створення сімейного фермерського господарства повинен містити відомості, передбачені законодавством, та відповідати законодавству;

9) установчий документ юридичної особи (крім державного органу, органу місцевого самоврядування, юридичної особи, яка створена та діє на підставі модельного статуту) викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами, крім випадків заснування юридичної особи). Справжність підписів на установчому документі юридичної особи, викладеному у письмовій формі (крім юридичної особи, створеної на підставі розпорядчого акта державного органу, органу місцевого самоврядування) нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.

Дія абзацу першого цього пункту в частині нотаріального засвідчення справжності підпису не поширюється на державну реєстрацію створення юридичної особи (крім створення в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), на державну реєстрацію, що проводиться на підставі установчого документа юридичної особи, створеного на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг та підписаного з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри, а також на державну реєстрацію громадського об`єднання, благодійної та релігійної організацій, професійних спілок, їх об`єднань, організацій профспілок, передбачених статутами профспілок та їх об`єднань.

Справжність підписів на установчому документі громадського об`єднання чи благодійної організації нотаріально засвідчується лише у разі наявності такої вимоги в установчих документах відповідного громадського об`єднання чи благодійної організації;

10) установчі документи банків, інших юридичних осіб, які згідно із законом підлягають погодженню (реєстрації) відповідно Національним банком України, іншими державними органами, подаються з відміткою про їх погодження відповідним органом;

11) внесення змін до установчого документа юридичної особи, положення, регламенту, списку суддів постійно діючого третейського суду, статуту (положення) громадського формування, що не має статусу юридичної особи, оформляється шляхом викладення його в новій редакції;

12) передавальний акт (у разі злиття, приєднання, перетворення) та розподільчий баланс (у разі поділу або виділу) юридичної особи повинні відповідати вимогам, встановленим законом. Справжність підписів на передавальному акті та розподільчому балансі юридичної особи нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім випадків, передбачених законом.

Дія абзацу першого цього пункту в частині нотаріального засвідчення справжності підпису не поширюється на державну реєстрацію державного органу, органу місцевого самоврядування, громадського об`єднання, благодійної та релігійної організацій, на державну реєстрацію, що проводиться на підставі передавального акта чи розподільчого балансу в електронній формі, підписаного з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри, а також юридичної особи, створеної на підставі розпорядчого акта державного органу, органу місцевого самоврядування.

Справжність підписів на передавальному акті та розподільчому балансі громадського об`єднання чи благодійної організації на державну реєстрацію, що проводиться на підставі передавального акта чи розподільчого балансу в електронній формі, підписаного з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри, нотаріально засвідчується лише у разі наявності такої вимоги в установчих документах відповідного громадського об`єднання чи благодійної організації;

13) документи, видані відповідно до законодавства іноземної держави, повинні бути легалізовані (консульська легалізація чи проставлення апостиля) в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами;

14) документ, викладений іноземною мовою, повинен бути перекладений на державну мову із засвідченням вірності перекладу з однієї мови на іншу або підпису перекладача в установленому законодавством порядку;

15) зображення та опис символіки повинні бути оформлені з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству;

16) у разі якщо оригінали документів, необхідних для державної реєстрації, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Частиною 5 ст. 17 Закону встановлено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; документ про сплату адміністративного збору; один із таких відповідних документів:

а) рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;

б) рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про виключення учасника з товариства;

в) заява про вступ до товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

г) заява про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві;

е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

є) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

ж) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

з) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи - резидента.

Справжність підписів на документі, визначеному підпунктом "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону, підставами для відмови у державній реєстрації є документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

Суд, ще раз зазначає, що відповідно до п. 9 Порядку № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Суд зазначає, що Колегія, під час розгляду скарги, не встановлює обставин, що передували підготовці поданих державному реєстратору документів, та достовірність даних, зазначених у документах, а лише надає правову оцінку діям самого державного реєстратора.

Тобто, Колегія є адміністративним органом та розглядає скарги у сфері державної реєстрації виключно на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора.

У п. 6 висновку, Колегія дійшла висновку, що приватним нотаріусом Коберником А. М. не було належним чином перевірено повноваження представника юридичної особи за законодавством Англії та Уельсу Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДІНГ ЛТД" - Ніронова Андрія Геннадійовича на підписання акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ".

З огляду на наведене у п. 8 Колегія дійшла висновку, що приватний нотаріус Коберник А. М. повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону.

Суд звертає увагу відповідача, що у відповідності до п. 13 Порядку № 1128, за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Проте Колегією не встановлено, чи було повідомлено позивача, а як наслідок і приватного нотаріуса Коберника А. М. про наявність акта від 12.08.2021 про відкликання, яким було скасовано усі повноваження надані довіреністю третьої особи 2 повіреному ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1-3 ст. 249 Цивільного кодексу України, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Як вбачається з матеріалів скарги третьої особи 2 та відзиву на позовну заяву, скаржник не подавав на розгляд Колегії жодних належних та допустимих доказів повідомлення позивача про скасування довіреності від 30.12.2020.

Доказів того, що позивач був повідомлений, станом на момент вчинення оскаржуваних дій державним реєстратором, про відкликання довіреності від 30.12.2020 матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів того, що приватний нотаріус Коберник А. М. знав або міг знати про відкликання довіреності від 30.12.2020.

А відтак у приватного нотаріуса Коберника А. М. були відсутні правові підстави для відмови у державній реєстрації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону.

Також суд зазначає, що Колегією у висновку, всупереч приписам Закону та Порядку № 1128, не вказано та не встановлено, які саме документи, подані на розгляд державному реєстратору, суперечать вимогам Конституції та законів України та яким саме положенням законодавства України вказані документи не суперечать.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від № 3985/5/5 від 05.11.2021, який прийнятий на підставі висновку Колегії, необґрунтованість якого встановлена судом вище, та із порушенням процедури розгляду скарги, а також скасування реєстраційних дій, які були проведені після наказу Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021, а саме записи: №015046640 від 12.01.2022 та №016046640 від 18.02.2022.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97 від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99 від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як законодавчо необґрунтовані та безпідставні.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3892/5 від 05.11.2021, прийнятий на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів держаної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2021.

3. Скасувати реєстраційні дії, які були проведені після наказу Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021, а саме записи: №015046640 від 12.01.2022 та №016046640 від 18.02.2022.

4. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.07.2023.

Суддя О.В. Мандриченко