ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1351/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радгоспне" (вул. Незалежності, 12, с. Затишне, Харківський район, Харківська обл., 62403);
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (вул. Пушкінська, 61, м. Харків, 61024), Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ),
про стягнення коштів у розмірі 117 795, 04 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Радгоспне", с. Затишне, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, про стягнення заборгованості у розмірі 117 795, 04 грн за трьохстороннім договором № 24/05-1 від 24.05.2022. Підставою звернення до суду стало порушення стороною договору - військовою частиною НОМЕР_1 взятих на себе зобов`язань за даним договором в частині вчасної та у повному обсязі сплати за спожиту електроенергію. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1351/23. Розгляд справи № 922/1351/23 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військову частину НОМЕР_1 (63505, Харківська обл., м. Чугуїв).

16.05.2023 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позов (вх. № 12225), в якому, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилається на те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат. Вказує, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів.

Відповіді на відзив на позов позивачем до господарського суду надано не було.

Третьої особою вимог ухвали суду від 17.04.2023 виконано не було, пояснень по справі до суду не надано.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

На адресу суду від учасників справи не надходило належно оформленого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, з повідомленням сторін, відповідно до ст. 252 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Радгоспне", с. Затишне (сторона 1, позивач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (сторона 3, відповідач) укладено тристоронній договір із Харківським обласним центром комплектування та соціальної підтримки в особі командира в/ч НОМЕР_1 підполковника Федосенка П. (сторона 2, третя особа) № 24/05-1 від 24.05.2022.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору сторона 1 надає стороні 2 можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном, комплексом будівель сторони 1. У п. 3.1 договору визначено, що спільне користування майном здійснюється не безоплатній основі, проте відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 договору сторона 2 зобов`язана відшкодувати стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отримані стороною 2 за час дії цього договору, всі відшкодування за отримані послуги сторони 2 за цим договором сплачуються стороною 3, але виключно за погодженням із нею.

Крім того, вказаними сторонами кожні три місяця укладалися договори про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію.

Відповідний договір було складено й за період з 01.09.2022 по 15.11.2022, проте підписаний він був лише ТОВ «Радгоспне» та військовою частиною НОМЕР_1 .

При цьому між ТОВ «Радгоспне» та військовою частиною НОМЕР_1 було підписано акт № 3/3-2 до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, якою узгоджено обсяг спожитої військовою частиною НОМЕР_1 електричної енергії за період з 01.09.2022 по 15.11.2022.

Крім того, між ТОВ «Радгоспне» та військовою частиною НОМЕР_1 підписано акт № 1 виконаних робіт (наданих послуг) про те, що в період з 01.09.2022 по 15.11.2022 сума відшкодування витрат за спожиту електричну енергію становить 117 795, 04 грн.

Факт отримання ТОВ «Радгоспне» електричної енергії від постачальника комунальних послуг у період з 01.09.2022 до 15.11.2022 підтверджується актом прийому-передачі електроенергії за вересень 2022 року № 2 від 30.09.2022, актом прийому-передачі електроенергії за жовтень 2022 року № 8 від 31.10.2022, актом прийому-передачі електроенергії за листопад 2022 року № 0 від 30.11.2022.

Відповідно до п. 3.4 договору № 24/05-1 від 24.05.2022 підставою для відшкодування стороною 3 за сторону 2 комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги стороні 1.

З метою відшкодування комунальних послуг сторона 1 зобов`язана виставляти рахунки стороні 3 та надати копії рахунків, що виставлені стороні 1 постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

П. 8.2 договору № 24/05-1 від 24.05.2022 визначено, що сторона 3 зобов`язана відшкодувати стороні 1 вартість комунальних послуг, що спожиті стороною 2 у процесі виконання цього договору.

Стороною 1 були виконані всі умови договору № 24/05-1 від 24.05.2022, проте компенсації за комунальні послуги з постачання електричної енергії за період з 01.09.2022 до 15.11.2022 у розмірі 117 795, 04 грн відповідачем сплачено не було.

Вищезазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

На час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості в добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, як встановлено судом, між ТОВ «Радгоспне» та військовою частиною НОМЕР_1 підписано акт № 1 виконаних робіт (наданих послуг) про те, що в період з 01.09.2022 по 15.11.2022 сума відшкодування витрат за спожиту електричну енергію становить 117 795, 04 грн.

Факт отримання ТОВ «Радгоспне» електричної енергії від постачальника комунальних послуг у період з 01.09.2022 до 15.11.2022 підтверджується актом прийому-передачі електроенергії за вересень 2022 року № 2 від 30.09.2022, актом прийому-передачі електроенергії за жовтень 2022 року № 8 від 31.10.2022, актом прийому-передачі електроенергії за листопад 2022 року № 0 від 30.11.2022.

П. 8.2 договору № 24/05-1 від 24.05.2022 визначено, що сторона 3 (відповідач) зобов`язана відшкодувати позивачу вартість комунальних послуг, що спожиті військовою частиною НОМЕР_1 у процесі виконання цього договору.

В процесі розгляду даного спору, відповідачем сума витрат військової частини НОМЕР_1 за спожиту електричну енергію за період з 01.09.2022 по 15.11.2022 у розмірі 117 795, 04 грн, спростована не була та її нарахування відповідачем не заперечувалось.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з відшкодування витрат третьої особи за спожиту електричну енергію у розмірі 117 795, 04 грн.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу з відшкодування витрат третьої особи за спожиту електричну енергію у розмірі 117 795, 04 грн, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 94144,15 грн заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заперечень відповідача слід зазначити, що згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.03.2020 у справі N 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі N 908/1076/17.

Отже посилання відповідача на неналежне фінансування з державного бюджету, несвоєчасне та не в повному обсязі виділення коштів не можуть бути підставою для звільнення від обов`язку здійснити оплату за спожиту третьою особою електричну енергію у відповідності до умов договору № 24/05-1 від 24.05.2022.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 11, 12, 13, 50, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (вул. Пушкінська, 61, м. Харків, 61024, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радгоспне" (вул. Незалежності, 12, с. Затишне, Харківський район, Харківська обл., 62403, ) відшкодування витрат за спожиту електроенергію за період з 01.09.2022 по 15.11.2022 у сумі 117 795, 04 (сто сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять грн 04 коп.), судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Радгоспне" (вул. Незалежності, 12, с. Затишне, Харківський район, Харківська обл., 62403, );

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків (вул. Пушкінська, 61, м. Харків, 61024, );

Третя особа - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 03.07.2023.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1351/23