ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"29" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/47/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Кравець С.Г.,

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.,

розглянувши справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвагонремтранс"

до: Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 5 039 054,00грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Олянюк В.Л. - наказ від 22.03.2023 №38-ОД,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрвагонремтранс" звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 5 039 054,00 грн боргу за поставлену продукцію згідно договору № 82 від 23.06.2014.

Ухвалою від 25.01.2018 суддею Маріщенко Л.О. відкрито провадження у справі №906/47/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.03.2018 суддею Маріщенко Л.О. провадження у справі №906/47/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі КП № 278/2959/16-к.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області Дєдух О.М. №29/2023 від 22.03.2023, у зв`язку з тим, що суддя Маріщенко Л.О., згідно рішення Вищої ради правосуддя від 21.03.2023, звільнена з посади судді Господарського суду Житомирської області у відставку, вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл справи №906/47/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №906/47/18 передано судді Кравець С.Г.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.03.2023, суддею Кравець С.Г., справу №906/47/18 прийнято до свого провадження; поновлено провадження у справі №906/47/18 та призначено підготовче засідання на 01.05.2023.

Зважаючи на неявку у судове засідання представника позивача, з метою забезпечення належних умов для повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи, господарський суд ухвалою суду від 01.05.2023 продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 05.06.2023, а також зобов`язав позивача надати письмові пояснення стосовно заявлених у справі позовних вимог та їх актуальність на теперішній час.

Ухвалою суду від 05.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 29.06.2023 з огляду на неявку представника позивача. Цією ж ухвалою позивача повторно зобов`язано надати письмові пояснення стосовно заявлених позовних вимог, їх актуальності на теперішній час та чи підтримує позивач заявлені позовні вимоги.

29.06.2023 через загальний відділ канцелярії суду представником відповідача - ДП "Житомирський бронетанковий завод" подано клопотання від 29.06.2023 про зупинення розгляду справи, у якому останній просить зупинити провадження у справі №906/47/18 до набрання законної сили вироком суду у справі №278/2959/16-к по результатах розгляду кримінального провадження №0000146, відносно посадових осіб ДП "Житомирський бронетанковий завод" та ТОВ "Укрвагонремтранс" за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.15, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 та ч.2 ст.205 КК України.

Позивач - ТОВ "Укрвагонремтранс" повноважного представника в судове засідання 29.06.2023 не направив, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки чи неможливість направлення в судове засідання 05.06.2023 повноважного представника суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 27.03.2023 (т.2, а.с. 211).

Слід зазначити, що 13.06.2023 на поштову адресу суду повернулося поштове відправлення, згідно з яким направлялася позивачу - ТОВ "Укрвагонремтранс" ухвала суду від 01.05.2023 з відміткою пошти "повертається за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, надіслане судом поштове відправлення за №850 (копія ухвали суду від 05.06.2023) повертається за зворотною адресою: "Адресат відсутній за вказаною адресою (т.2, а.с.212).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвагонремтранс" є: Україна, 01135, місто Київ, вулиця Григорія Андрющенка, будинок 4-Д, приміщення 91 А.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ухвали суду у даній справі від 27.03.2023, від 01.05.2023, від 05.06.2023, направлялись на адресу відповідача, зазначену в ЄДРЮОФОПГФ, однак повертаються відділенням поштового зв`язку з відміткою "За закінченням терміну зберігання", "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Відмітка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою" "За закінченням терміну зберігання" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової кореспонденції.

Відповідно до п.4 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Такі висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі №906/142/18; від 28 січня 2019 у справі №915/1015/16; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

Також судом враховується, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач мав доступ до судових актів та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ч.1 ст.8 зазначеного вище Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно із ч.1 ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (п. 2 ч. 2 ст. 42 ГПК України).

За змістом ч.ч. 1, 4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.2 ст. 14 ГПК України).

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 4 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Позивачем вимог ухвал суду 01.05.2023, від 05.06.2023 не виконано та не забезпечено участі свого представника в засіданнях 01.05.2023, 05.06.2023р. та 29.06.2023р., про причини неявки представника позивача в судові засідання суд не повідомлено, клопотань про відкладення судового засідання до суду не подано, заяв про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду також не подано.

У постанові від 18.11.2022 у справі №905/458/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статі 226 ГПК України без установлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам і визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.

У цій постанові наголошено на праві позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, здійснюючи аналіз частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, також виснувала, що виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто суд розглядає справу по суті за умов, якщо: позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача).

Положення цих норм не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судом у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

У цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Отже, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду здійснила аналіз та надала характеристику за методом правового регулювання нормам, закріпленим у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказуючи на те, що вони є імперативними та у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08 лютого 2023 року у справі №911/73/21.

На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення ЄСПЛ у справах "C.G. та інші проти Болгарії" ("C. G. and Others v. Bulgaria", заява №1365/07, 24 April 2008, § 39) та "Олександр Волков проти України" ("Oleksandr. Ukraine", заява № 21722/11, § 170)).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, і роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ("Cntoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32) і "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, § 65)).

З огляду на те, що саме позивач є заінтересованою особою у вирішенні даної судової справи, однак його представник не з`являється в судові засідання, про причини неявки суд не повідомляє і від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвагонремтранс" без розгляду.

Частиною 2 статті 226 ГПК України визначено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Пункт 4 статті 7 Закону України "Про судовий збір" вказує, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Виходячи з того, що позов залишено без розгляду, оскільки позивач не направив свого представника в судове засідання та не повідомив про причини неявки, від позивача не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, тому судовий збір поверненню не підлягає.

Згідно ч. 4 ст. 226 ГПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У зв`язку з залишенням без розгляду позову ТОВ "Укрвагонремтранс", клопотання відповідача - ДП "Житомирський бронетанковий завод" від 29.06.2023 про зупинення розгляду справи до набрання законної сили вироком суду у справі №278/2959/16-к (по результатах розгляду кримінального провадження №0000146, відносно посадових осіб ДП "Житомирський бронетанковий завод" та ТОВ "Укрвагонремтранс") суд залишає без розгляду.

Керуючись п.1 ч.2 ст.185, ст.226, 233-235 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвагонремтранс" (м. Київ) до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (смт.Новогуйвинськ Житомирського району) про стягнення 5 039 054,00 грн - залишити без розгляду.

2. Клопотання Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" від 29.06.2023 про зупинення провадження у справі №906/47/18 до набрання законної сили вироком суду у справі №278/2959/16-к по результатах розгляду кримінального провадження №0000146, відносно посадових осіб ДП "Житомирський бронетанковий завод" та ТОВ "Укрвагонремтранс" за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.15, ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 та ч.2 ст.205 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено: 03.07.2023

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - до справи,

2,3 - сторонам (рек.).