РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2023Справа № 910/5058/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро -Реконструкція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертикаль плюс"

про стягнення 126 756,50 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертикаль плюс" про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у гарячій воді згідно Договору № 440155/1юр від 01.09.2014 у сумі 126 756,50 грн., з яких 103 429,72грн. сума заборгованості за поставлену теплову енергію, інфляційну складову боргу 20 387,82 грн. та 3 % річних у розмір 2 938,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.09.2014 № 440155/1юр в частині своєчасної оплати поставленої теплової енергії за період з січня 2021 року - лютий (включно) 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляду справи.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.04.2023 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, визначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02099, м. Київ, вул. Севастопольська, буд.11/27.

Проте, поштовий конверт № 221 було повернуто суду 27.04.2023 з відміткою пошти: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/5058/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро -Реконструкція" з 01.07.2014, як теплопостачальною організацією, на підставі Ліцензії надаються послуги з централізованого опалення на постачання гарячої води будинку 11/27, по вул. Севастопольській, в м. Києві.

01.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вертикаль плюс" (споживач) було укладено Договір № 440155/1юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору Виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення на постачання гарячої води, а Споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги.

Загальна опалювальна площа нежитлового приміщення відповідача за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська,11/27, складає 254,70кв.м. (п.3)., гаряча водопостачання відсутнє.

Відповідно до п. 5 тарифи на послуги (з врахуванням податку на додану вартість) на дату укладення договору за централізованого опалення становлять: 431,30грн. (з ПДВ).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 9 договору).

Плата за послуги вноситься на рахунок із спеціальним режимом використання : р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Альфа - банк", МФО 300346.

Договір був укладений строком до 01.09.2015 року і щороку продовжувався, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

На час розгляду справи, договір дійсний, оскільки не одна з сторін не заявила про його розірвання.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 10.12.2003, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вертикаль плюс" є власником нежитлового приміщення з по вул. Севастопольська,11/27 в м. Києві, загальною площею 254,70кв.м.

Матеріали справи свідчать, що підключення та відключення централізованого опалення здійснювалось на умовах визначених Договором з урахуванням строків календарного опалювального сезону.

Претензій з приводу якості отримання послуг, відмови від отримання послуг від Відповідача до Позивача, матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджено, що Відповідачу надавалися безперервно послуги з опалення з грудня 2020 по лютий 2023 (включно) в опалювальний періоди, що підтверджується нарядами на підключення та відключення централізованого опалення у будинку.

Письмових заяв у відповідності до п.31 Договору про припинення його дії матеріали справи не містять. За вказаних обставин, судом встановлено, що договір був пролонгований та діяв, в тому числі на заявлений позивачем до стягнення період.

Суду доведено, що оскільки у будинку по вул. Севастопольська,11/27 в м. Києві відсутній будинковий засіб обліку теплової енергії, нарахування коштів за спожиті послуги з централізованого опалення Позивачем здійснювався на підставі наданих Балансоутримувачем будинку даних розміру навантаження системи опалення, згідно визначеного тарифу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетичного та комунальних послуг, за наступною формою:

- розмір теплового навантаження системи опалення множиться на кількість днів у поточному місяці року. Отримана сума множтеся на 24 години (опалення надається цілодобово), а потім множиться на встановлений згідно норм КТМ коефіцієнт, який враховується у урахуванням середніх температурних показників навколишнього середовища за місяць (погоди) на підставі даних метеорологічної служби, в результаті чого отримуємо розмір фактично спожитих користувачем послуг теплової енергії у Гкал, які множаться на встановлений тариф.

Вищевказаний розрахунок здійснювався на підставі затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та затверджених Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні .

Під час здійснення даного розрахунку по нормі споживання, розмір займаної споживачем площі не впливає на суму здійснених нарахувань.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" у відповідній редакції.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до корінця наряду №11022 від 16.10.2020 споживачу за адресою м. Київ, вул. Севастопольська,11/27 було включено опалення, а згідно наряду №3949/1 від 05.04.2021 опалення відключено.

Відповідно до корінця наряду №5857/1 від 23.10.2021 споживачу за адресою м. Київ, вул. Севастопольська,11/27 було включено опалення, а згідно наряду №934/1 від 28.03.2022 опалення відключено.

Відповідно до корінця наряду №1029/1 від 20.10.2022 споживачу за адресою м. Київ, вул. Севастопольська,11/27 було включено опалення.

Порушуючи умови договору, Відповідач не здійснював оплату послуг з централізованого опалення, в результаті чого станом на березень 2023 утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з грудня 2020 по лютий 2023 (включно) в розмірі 103 429,72 грн.

Спору щодо обсягу та вартості послуг з централізованого опалення, поставлених позивачем відповідачу у спірний період сторони не мають.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання з оплати вартості поставлених позивачем послуг з централізованого опалення виконані відповідачем неналежно.

За спірний період з грудня 2020 по лютий (включно) 2023 за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість у розмірі 103 429,72грн., про що свідчить наявна у справі Довідка розрахунків за спожиті від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро -Реконструкція" послуги з централізованого опалення Товариством з обмеженою відповідальністю "Вертикаль плюс".

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену товарну продукцію за Договором № 440155/1юр від 01.09.2014 за період з грудня 2020 року по лютий (включно) 2023 у сумі 103 429,72грн. суду доведена належним чином та підтверджена матеріалами справи.

Доказів сплати відповідачем на користь позивача заборгованості у розмірі 103 429,72грн. відповідачем не надано та матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості у розмірі 103 429,72грн. визнаються судом обґрунтованими та задовольняються.

В той же час, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 20 387,82 грн. та 3% річних у розмірі 2 938,96 грн за загальний період прострочення з 01.12.2020 по 31.01.2023.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), а відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, за висновками суду, оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої позивачем на виконання умов договору товарної продукції, у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів ст.625 Цивільного кодексу України.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 20 387,82 грн. та 3% річних у розмірі 2 938,96 грн за загальний період прострочення з 01.12.2020 по лютий 2023 підлягають задоволенню в повному обсязі.

За встановлених обставин, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю.

Відповідно до платіжної інструкції № від 23.03.2023 позивачем за розгляд справи сплачено до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Судом здійснено зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, про що здійснено відповідну виписку, яка долучена судом до матеріалів господарської справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро -Реконструкція" (02094, м. Київ, Гната Хоткевича, 20, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертикаль плюс" (02099, м. Київ, вул. Севастопольська, буд. 11/27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро -Реконструкція" (02094, м. Київ, Гната Хоткевича, 20, ) 103 429 (сто три тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. 72 коп. основного боргу, 20 387 (двадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 82 коп. інфляційну складову, 2 938 (дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн. 96 коп. 3 % річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири ) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ, в порядку встановленому ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко