ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. Справа №909/356/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.,

Суддів Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.

Секретар судового засідання: Чудяк Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Персей Агро" б/н б/д (вх. № 01-05/3160/22 від 23.12.2022)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2022 (повний текст рішення складено 30.11.2022)

у справі № 909/356/22 (суддя Ткаченко І.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бакуна Андрія Юрійовича, м. Рівне,

до відповідача Фермерське господарство "Персей Агро", с. Угринів,

про стягнення 1 634 034,54 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2022 у справі №909/356/22 задоволено частково позов фізичної особи-підприємця Бакуна Андрія Юрійовича до Фермерське господарство "Персей Агро" про стягнення 1 634 034 грн 54 коп. Стягнуто з Фермерського господарства "Персей Агро" на користь фізичної особи-підприємця Бакуна Андрія Юрійовича 1 112 780 грн основного боргу, 109 967 грн 83 коп. 3% річних, 376 620 грн 65 коп. інфляційних втрат та 23 990 грн 53 коп. коп. витрат на сплату судового збору. В частині позовних вимог фізичної особи-підприємця Бакуна Андрія Юрійовича про стягнення з фермерського господарства "Персей Агро" 3 846 грн 19 коп. 3% річних та 30 819 грн 87 коп. інфляційних втрат відмовлено.

Суд першої інстанції, перевіривши наявні в справі докази, дійшов до висновку, що на виконання умов договору ФОП Бакун А. Ю. надав юридичні послуги на загальну суму 1 487 780 грн, які відповідач оплатив частково в сумі 375 000 грн. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 112 780 грн основного боргу підлягає задоволенню. Щодо3 % річних та інфляційних втрат суд попередньої інстанції самостійно розрахував, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду та вказав, що за порушення строків оплати наданих послуг з відповідача на користь позивача слід стягнути 109 967 грн 83 коп. 3 % річних та 376 620 грн 65 коп. інфляційних втрат.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням фермерське господарство "Персей Агро" оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга б/н б/д (вх. №01-05/3160/22) надійшла на поштову адресу суду 23.12.2022.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

24.01.2023 від Фізичної особи-підприємця Бакуна Андрія Юрійовича було подано відзив вих. №20/01/23 від 20.01.2023 (вх. №01-04/479/23) на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує, що рішенням першої інстанції встановлено наявність заборгованості, а апелянтом не надано доказів протилежного.

Також, позивачем зазначається, що в апеляційній скарзі відповідач не наводить жодних обставин, щодо порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просить розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.

15.05.2023 від апелянта надійшли доповнення б/н б/д (вх. №01-04/3203/23) до апеляційної скарги. З приводу подання вказаного доповнення до апеляційної скарги судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналізом поданих скаржником письмових пояснень встановлено, що такі містять доводи та обґрунтування апеляційних вимог, які не зазначалися в поданій апеляційній скарзі, а відтак за своїм правовим змістом є доповненням до раніше поданої апеляційної скарги.

Враховуючи те, що скаржником пропущено встановлений строк на доповнення апеляційної скарги, а також не надано доказів надіслання відповідачу у справі вказаних пояснень, судова колегія дійшла висновку про залишення таких без розгляду.

Відповідно протоколу передачі судової справи від 23.12.2022 вказану справу передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущака О.І. та Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 06.02.2023.

06.02.2023 засідання не відбулось у зв`язку із відпусткою головуючого судді Марка Р.І.

Ухвалою суду від 08.02.2023 призначено розгляд справи на 27.02.2023.

27.02.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку із відпусткою члена колегії судді Матущака О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 розгляд справи призначено на 27.03.2023.

27.03.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку із тимчасовою не працездатністю головуючого судді Марка Р.І. з 22.03.2023 по 31.03.2023

Ухвалою суду від 03.04.2023 розгляд даної справи призначено на 15.05.2023.

Ухвалою суду від 15.05.2023 розгляд даної справи відкладено на 19.06.2023.

У зв`язку із відпусткою головуючого судді Марка Р.І. з 06.06.20223 по 23.06.2023 судове засідання 19.06.2023 не відбудеться.

Ухвалою суду від 05.06.2023 розгляд справи призначено на 03.07.2023.

Відповідно повторного автоматизованого протоколу передачі судової справи від 29.06.2023 вказану справу передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущака О.І. та Галушко Н.А

Ухвалою суду від 30.06.2023 розгляд справи призначено на 10.07.2023.

У судове засідання 10.07.2023 учасники справи уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

01 червня 2017 р., фізична особа-підприємець Бакун Андрій Юрійович (виконавець) та ФГ "Персей Агро" (замовник) уклали договір про надання послуг № 01/06 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надати йому за плату юридичні та інформаційно-консультаційні послуги, що стосуються організації та господарської діяльності, зокрема, консультації та підготовки правочинів, управлінського, фінансового, бухгалтерського, податкового обліку в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 3.1 Договору, винагорода виконавця за даним договором визначається сторонами у кожному конкретному випадку і її розмір погоджується у відповідному акті передачі-приймання послуг.

Винагорода сплачується виконавцю на протязі 5 банківських днів з моменту підписання акта передачі-приймання послуг (п. 3.2 Договору).

В п. 4.1 Договору визначено, що здавання-приймання наданих послуг здійснюється сторонами по закінченню надання конкретних послуг, або по закінченню календарного місяця, за актом передачі-приймання, що підтверджує факт надання послуг за даним договором.

За змістом п. 5.3 Договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством за неналежне виконання обов`язків, взятих за даним договором.

Відповідно до пунктів 7.1 та 7.2 Договору, цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору. Термін дії договору до 31 грудня 2017 р.

31 грудня 2017 р., 31 грудня 2018 р. та 31 грудня 2019 р., сторони уклали додаткові угоди до Договору, пунктом 2 яких продовжили термін дії Договору - до 31 грудня 2018 р., 31 грудня 2019 р. та 31 грудня 2020 р., відповідно.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів здачі-приймання послуг від 30 червня, від 31 липня, від 31 серпня, від 30 вересня, від 31 жовтня, від 30 листопада, від 31 грудня 2018 р.; від 31 січня, від 28 лютого, від 31 березня, від 30 квітня, від 31 травня, від 30 червня, від 31 липня, від 31 серпня, від 30 вересня, від 31 жовтня, від 30 листопада, від 31 грудня 2019 р.; від 31 січня, від 29 лютого, від 31 березня, від 30 квітня, від 31 травня, від 30 червня, від 31 липня, від 31 серпня, від 30 вересня, від 30 жовтня, від 30 листопада, від 30 грудня 2020 р., а також акту звірки взаємних розрахунків від 31 грудня 2020 р., підписаних та скріплених печатками обох сторін, позивачем надано послуги на загальну суму 1 487 780 грн, які відповідач оплатив частково в сумі 375 000 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарський кодексом України.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В ході розгляду апеляційної скарги суд встановив, що 01 червня 2017 р., фізична особа-підприємець Бакун Андрій Юрійович (виконавець) та ФГ "Персей Агро" (замовник) уклали договір про надання послуг № 01/06.

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надати йому за плату юридичні та інформаційно-консультаційні послуги, що стосуються організації та господарської діяльності, зокрема, консультації та підготовки правочинів, управлінського, фінансового, бухгалтерського, податкового обліку в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 3.1 Договору, винагорода виконавця за даним договором визначається сторонами у кожному конкретному випадку і її розмір погоджується у відповідному акті передачі-приймання послуг.

Пунктом 3.2 Договору вказано, що винагорода сплачується виконавцю на протязі 5 банківських днів з моменту підписання акта передачі-приймання послуг.

В пункті 4.1 Договору визначено, що здавання-приймання наданих послуг здійснюється сторонами по закінченню надання конкретних послуг, або по закінченню календарного місяця, за актом передачі-приймання, що підтверджує факт надання послуг за даним договором.

Відповідно до п. 5.3 Договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством за неналежне виконання обов`язків, взятих за даним договором.

У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

В частині 1 статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу положень статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Апелянтом не подано доказів щодо відсутності порушення зобов`язання, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 112 780 грн основного боргу підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення оплати наданих послуг ФОП Бакун А. Ю. нарахував ФГ "Персей Агро" 3% річних в розмірі 113 814 грн 02 коп. та 407 440 грн 52 коп. інфляційних втрат.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції самостійно розраховано 3 % річних та інфляційні втрати в межах визначеного позивачем періоду і встановлено, що:

за період з 24 травня 2019 р. по 07 червня 2019 р. на суму 668 580 грн розмір 3 % річних становить 824 грн 28 коп., інфляційних втрат - -3 342 грн 90 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 червня 2019 р. по 07 липня 2019 р. на суму 712 280 грн розмір 3% річних становить 1 756 грн 31 коп.; інфляційних втрат - -3 561 грн 40 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 липня 2019 р. по 07 серпня 2019 р. на суму 755 980 грн розмір 3% річних становить 1 926 грн 20 коп.; інфляційних втрат - -4 535 грн 88 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 серпня 2019 р. по 07 вересня 2019 р. на суму 799 380 грн розмір 3% річних становить 2 036 грн 78 коп.; інфляційних втрат - -2 398 грн 14 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 вересня 2019 р. по 07 жовтня 2019 р. на суму 842 780 грн розмір 3% річних становить 2 078 грн 09 коп.; інфляційних втрат - 5 899 грн 46 коп.;

за період з 08 жовтня 2019 р. по 07 листопада 2019 р. на суму 886 180 грн розмір 3% річних становить 2 257 грн 94 коп.; інфляційних втрат - 6 203 грн 26 коп.;

за період з 08 листопада 2019 р. по 07 грудень 2019 р. на суму 927 780 грн розмір 3% річних становить 2 287 грн 68 коп.; інфляційних втрат - 927 грн 78 коп.;

за період з 08 грудня 2019 р. по 07 січня 2020 р. на суму 967 780 грн розмір 3% річних становить 2 464 грн 33 коп.; інфляційних втрат - -1 935 грн 56 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 січня 2020 р. по 07 лютого 2020 р. на суму 1 007 780 грн розмір 3% річних становить 2 560 грн 75 коп.; інфляційних втрат - 2 015 грн 56 коп.;

за період з 08 лютого 2020 р. по 07 березня 2020 р. на суму 1 047 780 грн розмір 3% річних становить 2 490 грн 62 коп.; інфляційних втрат - -3 143 грн 34 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 березня 2020 р. по 07 квітня 2020 р. на суму 1 087 780 грн розмір 3% річних становить 2 764 грн 03 коп.; інфляційних втрат - 8 702 грн 24 коп.;

за період з 08 квітня 2020 р. по 07 травня 2020 р. на суму 1 127 780 грн розмір 3% річних становить 2 773 грн 23 коп.; інфляційних втрат - 9 022 грн 24 коп.;

за період з 08 травня 2020 р. по 07 червня 2020 р. на суму 1 167 780 грн розмір 3% річних становить 2 967 грн 31 коп.; інфляційних втрат - 3 503 грн 34 коп.;

за період з 08 червня 2020 р. по 07 липня 2020 р. на суму 1 207 780 грн розмір 3% річних становить 2 969 грн 95 коп.; інфляційних втрат - 2 415 грн 56 коп.;

за період з 08 липня 2020 р. по 07 серпня 2020 р. на суму 1 247 780 грн розмір 3% річних становить 3 170 грн 59 коп.; інфляційних втрат - -7 486 грн 68 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 серпня 2020 р. по 07 вересня 2020 р. на суму 1 287 780 грн розмір 3% річних становить 3 272 грн 23 коп.; інфляційних втрат - -2 575 грн 56 коп. (мала місце дефляція);

за період з 08 вересня 2020 р. по 07 жовтня 2020 р. на суму 1 327 780 грн розмір 3% річних становить 3 265 грн 03 коп.; інфляційних втрат - 6 638 грн 90 коп.;

за період з 08 жовтня 2020 р. по 07 листопада 2020 р. на суму 1 367 780 грн розмір 3% річних становить 3 475 грн 51 коп.; інфляційних втрат - 13 677 грн 80 коп.;

за період з 08 листопада 2020 р. по 07 грудня 2020 р. на суму 1 407 780 грн розмір 3% річних становить 3 461 грн 75 коп.; інфляційних втрат - 18 301 грн 14 коп.;

за період з 08 грудня 2020 р. по 07 січня 2021 р. на суму 1 447 780 грн розмір 3% річних становить 3 681 грн 06 коп.; інфляційних втрат - 13 030 грн 02 коп.;

за період з 08 січня 2021 р. по 30 грудня 2021 р. на суму 1 487 780 грн розмір 3% річних становить 43 655 грн 13 коп.; інфляційних втрат - 149 006 грн 13 коп.;

за період з 31 грудня 2021 р. по 19 січня 2022 р. на суму 1 287 780 грн розмір 3% річних становить 2 116 грн 90 коп.; інфляційних втрат - 16 741 грн 14 коп.;

за період з 20 січня 2022 р. по 24 лютого 2022 р. на суму 1 187 780 грн розмір 3% річних становить 3 514 грн 53 коп.; інфляційних втрат - 19 004 грн 48 коп.;

за період з 25 лютого 2022 р. по 24 березня 2022 р. на суму 1 137 780 грн розмір 3% річних становить 2 618 грн 45 коп.; інфляційних втрат - 51 200 грн 10 коп.;

за період з 25 березня 2022 р. по 24 травня 2022 р. на суму 1 112 780 грн розмір 3% річних становить 5 579 грн 14 коп.; інфляційних втрат - 65 472 грн 64 коп.

Суд апеляційної інстанції перевіривши правильність розрахунків суду попередньої інстанції дійшов висновку, що розрахунки зроблено арифметично правильно, а отже, розмір 3 % річних за відповідні періоди становить 109 967 грн 83 коп., а розмір інфляційних втрат - 376 620 грн 65 коп.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржниками не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційних скарг. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В силу положень ст. 129, 130 ГПК України судовий збір покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 86,129,236,254,269,270,275,276,281,282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Персей Агро" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2022 у справі № 909/356/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Матущак О.І.