ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" липня 2023 р. Справа№ 910/13786/16 (910/10994/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційних скарг ОСОБА_1 та акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023

у справі № 910/13786/16 (910/10994/22)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОСЕР"

до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК"

за участю ОСОБА_1 та ТОВ "АЛДІ ЕСТЕЙТ"

про визнання правочинів недійсними

у межах справи № 910/13786/16

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 04.07.2023

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 позов задоволено. Визнано недійсним правочин (господарську угоду), а саме іпотечний договір від 25.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В, за реєстровим № 13045, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДЛЬНІСТЮ "ГРОСЕР" та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", визнано недійсним правочин (господарську угоду), а саме іпотечний договір від 31.07.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В, за реєстровим № 4047, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДЛЬНІСТЮ "ГРОСЕР" та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", визнано недійсною окрему частину правочину (господарської угоди), а саме лист ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРОСЕР" від 22.05.2015 року вих. № 22-05/15.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 та АТ "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" звернулися до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Згідно з витягів з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 910/13786/16 (910/10994/22) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13786/16 (910/10994/22).

На виконання ухвали від 25.04.2023 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/13786/16 (910/10994/22).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у справі № 910/13786/16 (910/10994/22), розгляд справи призначено на 13.06.2023.

В судовому засіданні 13.06.2023 колегія суддів, по виходу з нарадчої кімнати, оголосила перерву в розгляді справи до 27.06.2023, надано час сторонам ознайомитись з матеріалами справи.

Розпорядженням керівника апарату від 26.06.2023 у зв`язку перебуванням судді Грека Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/13786/16 (910/10994/22) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В судовому засіданні 27.06.2023 колегія суддів, по виходу з нарадчої кімнати, оголосила перерву в розгляді справи до 04.07.2023.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів головуючого судді Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В., в обґрунтування якого заявник (скаржник) вказував на те, що Остапенко О.М., Отрюх Б.В. вже приймали участь у розгляді справи № 910/13786/16 за результатами, якого було винесено постанову 27.02.2019. Крім того, суддя Остапенко О.М. приймав участь у розгляді справи № 910/13786/16 за результатами, якого було винесено постанову 22.01.2020, яку в подальшому 26.05.2020 було скасовано Верховним Судом. Колегія зауважує, що жодного обґрунтування щодо відводу головуючого судді Полякова Б.М. скаржник не наводить.

У зв`язку із вищевикладеним, заявник зазначає про наявність підстави, зазначеної у частині третій статті 36 ГПК України, для відводу колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В. дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких право подавати заяви, зокрема, і про відвід судді.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись, при цьому, принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції передбачає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також, обставини, пов`язані з прийняттям суддею рішень з інших справ чи вирішення будь-яких процесуальних питань.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьої статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, як вже зазначено вище.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заявником жодними належними і допустимими доказами не доведено наявності обставин, з якими закон, зокрема, приписи статей 35, 36 ГПК України, пов`язують наявність підстав для відводу судді.

Викладені у заяві про відвід суддів доводи фактично зводяться до незгоди сторони з рішенням суддів у іншій справі, що не є підставою в силу статей 35, 36 ГПК України.

А отже, твердження заявника щодо упередженості та необ`єктивності суддів під час розгляду справи є безпідставними і не підтверджені наявними у матеріалах справи документами.

Враховуючи зазначене, Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В., за відсутності підстав, вказаних у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, вважає заявлений Павлюком А.Г. відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В. від розгляду справи № 910/13786/16 (910/10994/22) необґрунтованим.

Відтак, розглянувши заяву ОСОБА_1 , судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи на її обґрунтування в розумінні статей 35, 36 ГПК України не можуть бути підставою для відводу вказаних суддів.

За таких обставин, керуючись статтями 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Отрюха Б.В. від розгляду справи №910/13786/16 (910/10994/22) відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко