РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/481/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., при секретарі Матюшенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури,

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ,

електронна адреса: ,

в інтересах держави в особі

позивача: Фонду комунального майна Чернігівської міської ради,

вул. Мстиславська, 8, м. Чернігів, 14000, ,

електронна адреса:

до відповідача: Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго",

вул. Реміснича, 55-б, м. Чернігів, 14000, ,

електронна адреса: ,

предмет спору: про стягнення 1 953 129,95 грн

За участю:

від прокуратури: не з`явився,

від позивача: Неговська О.М.,

від відповідача: Куценок В.П.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 20.06.23 по 04.07.23, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі позивача: Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 1953129,95 грн пені.

Позов обґрунтовано несвоєчасною сплатою відповідачем орендної плати за Договором оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 (зі змінами та доповненнями) за період з 01.02.2022 по 15.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.04.23:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження; призначено розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 27.04.2023 року; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень від 03.04.23: №087 (прокуратурі), №060 (позивачу) та №079 (відповідачу).

20.04.23, у встановлений судом процесуальний строк, відповідачем до Господарського суду Чернігівської області поданий відзив від 19.04.23 №449/23 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що товариство вважає доводи позивача необґрунтованими.

Одночасно відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності відповідно частин 3, 4 ст. 267, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо вимог про стягнення пені нарахованої позивачем до 29.03.2022 року та в задоволенні їх просить відмовити. Окрім того, у відзиві заявлено клопотання про зменшення розміру пені до 2 (двох) відсотків від суми стягнення, за виключенням вимог позивача, визнаних судом необґрунтованими.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені відповідач посилається на наступне:

-станом на момент подання позову та на час розгляду справи заборгованість по орендній платі за Договором оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 року відсутня;

-відповідно до ст. 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач являється виконавцем послуг з вироблення, транспортування, постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для об`єктівусіх форм власності та для споживачів всіх категорій міста Чернігова, в тому числі, включаючи населення, бюджетні організації, релігійні установи та інші;

-у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні 24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. на теплопостачальні підприємства, яким є АТ «Облтеплокомуненерго», покладено обов`язок вживати усіх можливих заходів для забезпечення сталого функціонування щоб усі споживачі населених пунктів України отримували безперебійно послуги з централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання;

-відповідач АТ «Облтеплокомуненерго» є об`єктом критичної інфраструктури та виконує життєво важливі функції забезпечуючи усіх споживачів м. Чернігова та Чернігівської області тепловою енергією та гарячим водопостачанням, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України;

-05.03.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» абзацом 3 п. 1 якої встановлено, щодо припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. А тому, АТ «Облтеплокомуненерго» незважаючи на військову агресію рф, тяжкі умови у зв`язку з воєнним станом в Україні та активні бойові дії на території провадження господарської діяльності нашого Товариства у лютому, березні, квітні 2022 року, збитковість, скрутне матеріальне становище виконує діяльність з вироблення теплової енергії, надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води споживачам м. Чернігова на базі цілісного майнового комплексу, який орендує Договором оренди №2/348 від 28.06.2001 року;

-діяльність Товариства має важливе соціальне, економічне та стратегічне значення в державі,при цьому робота АТ «Облтеплокомуненерго» із забезпечення тепловою енергією та гарячим водопостачанням населення м. Чернігова, а також інших установ та організацій критичної інфраструктури, такі як лікарні та пологові будинки, має виняткове значення, а її порушення призводить до надзвичайної ситуації техногенного характеру регіонального рівня;

-основним видом статутної діяльності АТ «Облтеплокомуненерго» є постачання та транспортування теплової енергії та гарячої води для потреб споживачів м. Чернігова, тому джерелом оплати за оренду ЦМК є кошти, отримані як плата за теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води;

-основним із чинників прострочення виконання зобов`язань відповідачем по договору оренди цілісного майнового комплексу є вкрай низький рівень оплат споживачів за фактично отриману теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а саме населення, тобто територіальної громади міста Чернігова в інтересах якої заявлено позов Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури про стягнення пені;

-У період часткового невиконання відповідачем зобов`язань, заборгованість населення за фактично надані АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНРГО» послуги становила: станом на 01.01.2022р. - 208 321 149,11 грн., станом на 01.02.2022р. - 220 532 487,12 грн., станом на 01.03.2022р. -223 847 566,85 грн., станом на 01.04.2022р. - 241 272 773,85 грн., станом на 01.05.2022р. - 222 159 927,57 грн., станом на 01.06.2022р. - 172 244 665,12 грн., станом на 01.07.2022р. - 160 479 945,26 грн., станом на 01.08.2022р. - 152 168 534,96 грн., станом на 01.09.2022р. - 145 951 609,94 грн., станом на 01.10.2022р. - 140 156 991,38 грн., станом на 01.11.2022р. - 143 929 834,33 грн., станом на 01.12.2022р. - 192 156 956,21 грн., станом на 01.01.2023р. - 223 591 024,21 грн., станом на 01.02.2022р. - 241 619 235,21 грн., станом на 01.03.2023р. - 251 863 977,00 грн., що значно перевищує розмір прострочення зобов`язань відповідача за договором оренди ЦМК. Заборгованість бюджетних установ за фактично отримані послуги становила: станом на 01.01.2022р. - 24 734 902,29 грн., станом на 01.02.2022р. - 114 348 969,27 грн., станом на 01.03.2022р. - 99 242 360,58 грн., станом на 01.04.2022р. - 111 051 544,70 грн., станом на 01.05.2022р. - 109 119 668,56 грн., станом на 01.06.2022р. - 73 924 321,44 грн., станом на 01.07.2022р. - 47 079 612,26 грн., станом на 01.08.2022р. - 31 892 201,03 грн., станом на 01.09.2022р. - 26 154 417,77 грн., станом на 01.10.2022р. - 10 390 089,36 грн., станом на 01.11.2022р. - 7 521 564,03 грн., станом на 01.12.2022р. - 40 231 488,87 грн., станом на 01.01.2023р. - 7 327 451,27 грн., станом на 01.02.2022р. - 41 819 750,21 грн., станом на 01.03.2023р. - 50 658 753,88 грн., що також значно перевищує розмір прострочення зобов`язань відповідача за договором оренди ЦМК. Заборгованість інших споживачів за фактично отримані послуги становила: станом на 01.01.2022р. - 9 525 213,89 грн., станом на 01.02.2022р. - 14 859 789,05 грн., станом на 01.03.2022р. - 15 386 354,25 грн., станом на 01.04.2022р. - 16 629 837,27 ірн., станом на 01.05.2022р. - 15 870 139,28 грн., станом на 01.06.2022р. - 14 107 182,12 грн., станом на 01.07.2022р. - 10 616 984,29 грн., станом на 01.08.2022р. - 9 399 775,70 грн., станом на 01.09.2022р. - 8 175 950,32 грн., станом на 01.10.2022р. - 6 325 658,25 грн., станом на 01.11.2022р. - 6943 305,52 грн., станом на 01.12.2022р. - 11 266 640,54 грн., станом на 01.01.2023р. - 15 447 488,15 грн., станом на 01.02.2022р. - 18 037 599,52 грн., станом на 01.03.2023р. - 19 242 456,79 грн., що також значно перевищує розмір прострочення зобов`язань відповідача за договором оренди ЦМК;

-станом на 01.04.2023р. заборгованість населення за отримані послуги становить - 243 174 689,58 грн., бюджетних установ усіх рівнів - 55 410 440,77 грн., інших споживачів - 17 646 724,03 грн., релігійних організацій 55 661,23 грн., а всього 316 287 515,61 грн;

-внаслідок відсутності такої оплати за фактично надані послуги нашим Товариством, відповідач АТ «Облтеплокомуненерго» знаходиться на сьогодні в край скрутному фінансовому становищі, внаслідок чого не може здійснювати закупівлю матеріалів для відновлення інфраструктури теплопостачального підприємства та в будь який час може повністю зупинити свою діяльність;

-крім того, розмір тарифів, який застосовується безпосередньо впливає на дохід підприємства та можливість виконання своїх зобов`язань, у тому числі розрахунків з орендної плати за Договором №2/348 від 28.06.2001 року;

-у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року та вказані обставини до їх припинення в офіційному порядку, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними перешкодами для продовження нормальної діяльності учасників ринку природного газу та у сфері теплопостачання. В зв`язку з чим, 29.07.2022р. Верховною Радою України був прийнятий Закон № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», що визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування (далі - Закон № 2479), який набув чинності 19.08.2022 року. Статтею 1 цього Закону введено мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та у сфері теплопостачання. Частиною 1 статті 1 зазначеного Закону встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради №662 від 03 листопада 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення», №536 від 03 листопада 2022 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів» та №692 від 21 грудня 2022 року «Про внесення змін і доповнень до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.11.2022 № 536 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів», наше Товариство було позбавлено можливості застосовувати економічно обґрунтовані тарифи. За таких обставин, має здійснюватися відшкодування витрат товариства, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих і застосованих тарифів.

-Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29.07.2022 № 2479-ІХ передбачено гарантії для суб`єктів господарювання у вигляді компенсації їм заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Однак, бюджетна програма, яка мала на меті забезпечити виконання зобов`язань держави перед суб`єктами господарювання у сфері теплопостачання, що передбачалась Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та її практична реалізація у вказаному бюджетному періоді не відбулась. А тому, повна та своєчасна сплата орендних платежів напряму пов`язана з відшкодуванням різниці між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів.

-окрім вищезазначеного, прострочення виконання зобов`язань відповідачем є наслідком невідповідності тарифів на централізоване теплопостачання економічно обґрунтованим витратам на їх виробництво, що передбачена діючою на час виникнення спірних правовідносин статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» та яка визнана з боку держави, однак не відшкодована перед АТ «Облтеплокомуненерго» й на сьогоднішній день;

-станом на 04.11.2022 року з боку держави була визнана, однак не компенсована розрахункова різниця в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.06.2021 року по 30.06.2022 року, яка складає - 190 524 001,00 грн., в тому числі по населенню 189 898 203,00 грн. та 625 798,00 грн. по споживачам категорії інші, що підтверджується Протоколом №1 від 04.11.2022 року засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації;

-станом на 16.12.2022 року з боку держави була визнана, однак не компенсована розрахункова різниця в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року, яка складає -72 137 317,00 грн., в тому числі по населенню 69 863 034,00 грн., 10 996,00 грн. по релігійним споживачам та 2 263 287,00 грн. по споживачам категорії інші, що підтверджується Протоколом №12 від 16.12.2022 року засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації;

-станом на 02.03.2023 року з боку Держави була визнана, однак не компенсована розрахункова різниця в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року, яка складає - 91 177 092,00 грн., в тому числі по населенню 85 303 295,00 грн. та 5 873 797,00 грн. по споживачам категорії інші, що підтверджується Протоколом №1 від 02.03.2023 року засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації;

-вказані обставини призвели до збитковості підприємства, що негативно позначилось на фінансовому стані АТ «Облтеплокомуненерго», у зв`язку з чим відповідач не міг належним чином виконувати зобов`язання по зазначеному договору через неналежне виконання державою своїх зобов`язань по відшкодуванню різниці в тарифах;

-основна причина часткового невиконання теплопостачальними підприємством своїх зобов`язань - це відсутність компенсації розрахункової різниці в тарифах та брак обігових коштів;

-таким чином, все це, поряд із задоволенням стягнення неустойки у заявленому позивачем розмірі, зумовлює реальну загрозу цивільним правам та інтересам Держави, споживачам з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності м. Чернігова і може призвести до повного зупинення виробничої діяльності Товариства, загрози безперебійного та безаварійного постачання та транспортування теплової енергії, та гарячої води для потреб населення зокрема у зриві надання послуг з централізованого постачання гарячої води та зриві опалювального сезону, що не лише очевидно суперечить державній політиці в даній сфері, до яких також відноситься позивач, як орган державної влади, що спричинить негативні соціальні наслідки для населення та з великою вірогідністю спричинить соціальні протести;

-оскільки Договором оренди ЦМК водночас передбачена щомісячна орендна плата та сплата пені у разі прострочення орендних платежів - нарахування пені за таких обставин за прострочення орендної плати є несправедливим до відповідача та не забезпечує баланс інтересів сторін.

-01.12.2021 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» зверталось з листом №2496/04 до Чернігівської міської ради про вирішення питання щодо не нарахування Товариству пені за порушення строків сплати орендної плати у разі відсутності відшкодування витрат товариству, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів, проте дане питання не було вирішено;

-таким чином, відсутність дієвої системи законодавчого врегулювання правових відносин щодо питання компенсації різниці в тарифах за теплопостачання (невідповідність фактичних витрат на надання комунальних послуг рівню встановлених тарифів) привели до того, що наше підприємство неспроможне досягти нормативного рівня оплати за теплопостачання, в зв`язку з чим відповідач АТ «Облтеплокомуненерго» змушене надавати послуги за вартістю, нижчої від її собівартості та граничні тарифи відповідача не покривають виробничі витрати підприємства, необхідні для закупівлі енергоносіїв за діючими цінами та тарифами;

-з метою провадження своєї ліцензованої діяльності відповідач змушений закуповувати природний газ, електричну енергію та інші енергоносії задля забезпечення надання послуг з централізованого постачання гарячої води та вироблення теплової енергії для споживачів міста Чернігова за цінами значно вищими ніж передбачено діючими тарифами (довідка про основні напрямки використання коштів у період з 01.01.2022р. по 01.02.2023р. АТ « Облтеплокомуненерго» додається);

-складне фінансове становище відповідача та наявність збитків підтверджується балансом (звітом про фінансовий стан) станом на 31.12.2022 та звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2022 рік, які також підтверджують факт неможливості своєчасного виконання відповідачем свого зобов`язання;

-відповідно до звіту про фінансовий стан АТ «Облтеплокомуненерго» (балансу) виконаного станом на 31.12.2022 року непокритий збиток товариства на кінець звітного періоду склав - 788.700 млн. грн.: відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2022 рік АТ «Облтеплокомуненерго», фінансовий результат від операційної діяльності товариства за звітний період склав збиток у розмірі - 219,489 млн. грн. Таким чином, враховуючи вищенаведене, підтверджується факт нерівності майнового стану сторін даного зобов`язання;

-оскільки відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за таких обставин обсяг відповідальності є нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення, з урахуванням того, що позивачі Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури та Фонд комунального майна Чернігівської міської ради не надали суду доказів та не навели обставин, які б підтверджували понесення останнім будь-яких збитків у зв`язку з простроченням зобов`язання;

-розмір нарахованої пені є несправедливим щодо відповідача враховуючи повне виконання ним свого зобов`язання, а також щодо третіх осіб, оскільки в першу чергу АТ «Облтеплокомуненерго» не є кінцевим споживачем, так як оренда цілісного майнового комплексу відповідно до договору №2/348 від 28 червня 2001 року здійснювалася не для власних потреб, а виключно для вироблення теплової енергії для задоволення потреб споживачів м. Чернігова та прострочення виконання зобов`язань сталося у зв`язку саме з неоплатою за фактично отриману теплову енергію та надані послуги останніх, а також у зв`язку із невідповідністю встановлених тарифів фактичним витратам пов`язаним з виробленням теплової енергії та невиконанням своїх зобов`язань з боку держави щодо відшкодування АТ «Облтеплокомуненерго`різниці вартості тарифів;

-крім того майновий тягар відповідних виплат пені може унеможливити виконання відповідача своїх зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати своїм працівникам, виконання зобов`язань як надавача житлово-комунальних послуг з вироблення, транспортування, постачання теплової енергії споживачам м. Чернігова та іншим кредиторам, тобто цей тягар є невиправдано обтяжливим та навіть непосильним. У випадку невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності це може призвести до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора;

-з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення Фондом комунального майна Чернігівської міської ради сум у вигляді пені, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки прострочення виконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов'язання відповідач АТ «Облтеплокомуненерго» керуючись принципом справедливості, пропорційності, а також таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, просить суд обмежити розмір пені до двох відсотків;

-посилаючись на приписи ст. ст. 254-261 ЦК України, відповідач зазначив, що Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом №15/3/2-1714-23 від 28.03.2023р. в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до АТ «Облтеплокомуненерго» про стягнення пені - 29 березня 2023 року, що підтверджується датою реєстрації даної позовної заяви з інформації розміщеної на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернігівської області. Отже, вказує відповідач, право на звернення до суду з вимогою про захист своїх прав за вказаним Договором, зокрема щодо стягнення пені нарахованої за період до 29 березня 2022 року - сплинуло у зв`язку з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

09.05.23, у встановлений судом процесуальний строк, Чернігівською обласною прокуратурою до Господарського суду Чернігівської області подана відповідь на відзив від 08.05.23 №15/3/2-1714-2023, зі змісту якої вбачається, що прокуратура не погоджується з доводами відповідача.

В обґрунтування своїх заперечень прокурор зазначає, що:

-здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, останній погодився з умовами щодо порядку і строків виконання грошових зобов`язань, а також з умовами «договору щодо відповідальності за порушення грошових зобов`язань»;

-за умовами п. 3.4 договору про внесення змін та доповнень №73 до договору оренди №2/348- від 28.06.2001 року на цілісний майновий комплекс - теплопункти з обладнанням, елеваторні вузли та теплові мережі, який належить територіальній громаді м. Чернігова, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати;

-укладаючи договір оренди та додаткові угоди до нього, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо з доброї волі погодився на умови оплати за користування комунальним майном, у тому числі і щодо нарахування пені, передбаченої умовами договору;

-враховуючи, що матеріалами справи підтверджуються прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, а факт нарахування пені не заперечуєтеся (мова у відзиві йде лише про зменшення її розміру), з метою отримання економічної рівноваги в Чернігівській територіальній громаді є необхідність застосування пені в розмірі визначеному договором;

-несвоєчасність оплати орендної плати до місцевого: бюджету погіршує фінансове становище позивача та територіальної громади вцілому, впливає на утримання комунального майна та його відновлення після руйнування внаслідок збройної агресії рф;

-нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором. Так, розмір основного боргу, на на який булонараховано штрафну санкцію у вигляді пені значно перевищує розмір нарахованої пені;

-необґрунтоване зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, порушить баланс інтересів позивача та відповідача;

-протягом 2022-2023 років, зокрема, і активної фази бойових дій на території м. Чернігова, АТ «Облтеплокомуненерго» значних руйнувань та пошкоджень орендованого комунального майна не зазнало, у зв`язку з чим додаткових витрат на його утримання не потребувало;

-стягнення дебіторської заборгованості з населення, на що відповідач посилається у відзиві, визначене цивільним законодавством право кредитора. Водночас жодних доказів проведеної з даного приводу роботи по її стягненню, у тому числі в судовому порядку, АТ «Облтеплокомуненерго» не надано;

-зважаючи на викладене, виключно з метою захисту інтересів територіальної громади, які виражаються у ненадходженні до місцевого бюджету м. Чернігова від АТ «Облтеплокомуненерго» значних сум належних платежів, просить суд відмовити у задоволенні необґрунтованого клопотання АТ «Облтеплокомуненерго» про зменшення пені до 2%.

16 травня 2023 року, у встановлений судом процесуальний строк, відповідачем до Господарського суду Чернігівської області подані заперечення від 15.05.23 №681/23, зі змісту яких вбачається, що товариство вважає відповідь на відзив такою, що не відповідає вимогам ч. 1, 3 ст. 166 та ч. 3 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

На думку відповідача, відповідь на відзив фактично не містить заперечень щодо наведених товариством обставин та правових підстав невизнання позову, з якими позивач не погоджується (з посиланням на відповідні докази та норми права); так, зокрема позивачем не наведені обґрунтування заперечення доводів відповідача наведених в п. 1 відзиву та не подано жодних доказів в їх обґрунтування (щодо відсутності прострочення виконання зобов`язань відповідачем по договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 року на момент подання позову до суду Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури та відсутності заборгованості перед Фондом комунального майна Чернігівської міської ради). У відповіді на відзив Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури, також не було надано жодних доказів та обґрунтувань про збитки внаслідок прострочення виконання зобов`язань відповідачем та не наведені обґрунтовані заперечення доводів відповідача наявності підстав та обставин для застосування до відповідача положень ст. 233 Господарського кодексу України та частини 3 ст. 551 Цивільного кодексу України відповідно до заявленого клопотання про зменшення пені, з урахуванням наданих доказів відповідача та практики і висновків ВерховногоСуду з цього питання.

Відповідач зауважує, що фактично позивач не заявляв про збитки. Для відповідача нарахована сума пені є дуже значною. Таке нарахування і стягнення пені у повному обсязі, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Штрафні санкції неможуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань. Розмір нарахованої пені є несправедливим щодо відповідача враховуючи повне виконання ним свого зобов`язання, а також щодо третіх осіб, оскільки в першу чергу АТ «Облтеплокомуненерго» не є кінцевим споживачем, а оренда цілісного майнового комплексу відповідно до договору №2/348 від червня 2001 року здійснювалася не для власних потреб, а виключно для вироблення теплової енергії для задоволення потреб споживачів м. Чернігова та прострочення виконання зобов`язань сталося саме у зв`язку з невідповідністю встановлених тарифів фактичним витратам пов`язаним з виробленням теплової енергії та невиконанням своїх зобов`язань з боку держави щодо відшкодування АТ «Облтеплокомуненерго» різниці вартості тарифів. Позивачем не спростовано, що така наявність у кредитора можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми, як штрафні санкції, змінює їх дійсне правове призначення, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки прострочення виконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання. Оскільки такі санкції мають наметі, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не можуть лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, що викладено в правових позиціях в рішенні КонституційногоСуду України№7-рп/2013 від 11.07.2013р. Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури також не спростовано доводів відповідача, наведених в п. 2 відзиву щодо спливу строку позовної давності у відповідності до вимог ст.ст. 253- 256, п. 1 ч. 2 ст. 258, ст. 260, ч. 5 ст. 261 ЦК України, права на стягнення пені нарахованої за період до 29 березня 2022 року.

Враховуючи наведене вище, відповідач вважає, що оскільки позивачем не подані обґрунтовані заперечення доводів товариства, фонд є таким, що погоджується з ними.

17.05.23 на електронну адресу суду від Чернігівської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення від 17.05.23 №15/3/2-1714-2023, відповідно до змісту яких прокурор, посилаючись на пункт 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.20 №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОУГО-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03,2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)» №540-ІХ від 30.03.20, Укази Президента України від 24.02.2022 №64, від 14.03.22 №133/2022, від 18.04.22 №259/2022, зазначає про те, що останній звернувся до суду з позовними вимогами в межах строків позовної давності, відтак відповідні заперечення про пропуск строку позовної давності є безпідставними та просить зазначене врахувати при прийнятті рішення по справі.

Подані учасниками справи відзиви, відповіді на відзив та пояснення разом з додатками залучені судом до матеріалів справи та прийняті до розгляду.

У підготовчому засіданні 27.04.23 оголошено перерву до 18.05.23.

У підготовчому засіданні 18.05.23 оголошено перерву до 25.05.23.

Розгляд справи у підготовчому засіданні 25.05.23 не відбувся у зв`язку з виявленою секретарем судового засідання Матюшенко Н.О. неможливістю налагодження коректної роботи системи відеоконференцзв`язку через проведення незапланованих технічних робіт на сервісі Easycon, що призвело до неможливості підключення до системи відеоконференцзв`язку Easycon, про що складено Акт №76-23 від 25.05.23 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку за підписом керівника апарату, начальника відділу та секретар судового засідання Господарського суду Чернігівської області.

Про дату, час та місце наступного розгляду справи (29.05.23 об 11:00) учасники справи були повідомлені розписками повноважних представників сторін (т.1 а.с. 274-276.

До початку судового засідання від прокурора, позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи, призначеного на 29.05.23, без участі представників останніх.

Судом зазначені клопотання залучено до матеріалів справи та задоволено.

У підготовче засідання 29.05.23 представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою суду від 29.05.23 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 20.06.23 о 09:30, про що повідомлено учасників справи.

Заяв та клопотань від сторін на час судового засідання 20.06.23 до суду не надходило.

У судовому засіданні 20.06.23 суд оголосив перерву до 04.07.23 до 09:30.

Про дату, час та місце наступного розгляду справи (04.07.23) прокурор, позивач та відповідач були повідомлені розписками повноважних представників сторін, присутніх у судовому засіданні 20.06.23 (т.2 а.с.8-10).

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 03357671) зареєстровано в якості суб`єкта господарювання 25.07.1995, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за №0001350.

Оскільки ВАТ "Облтеплокомуненерго" (орендар по спірному Договору) змінило назву на АТ "Облтеплокомуненерго", то відповідно орендарем у спірному Договорі оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 є Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго".

Зміна найменування не є правонаступництвом, а тому належним відповідачем у даній справі є Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго".

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1,6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Передача в оренду майна, яке є комунальною власністю, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання такого майна, регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон, чинний на момент виникнення спірних правовідносин), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 12 Закону визначено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", однією із істотних умов договору оренди державного майна є орендна плата з урахуванням її індексації.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Як випливає з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 01.10.2020 по справі № 927/265/20 за позовом Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 2 492 373,65 грн. пені за період з 19.04.2017 по 31.10.2019, за неналежне виконання умов Договору оренди цілісного майнового комплексу № 2/348 від 28.06.2001 в частині несвоєчасної сплати відповідачем орендної плати (з урахуванням додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до Договору), позов було задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради 500 000,00 грн пені та 25 849,34 грн витрат зі сплати судового збору; у решті позову відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 11.01.2021, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.10.2020 у справі №927/265/20 та додані до неї документи, повернуто без розгляду.

Згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.10.2020 у справі №927/265/20 в касаційному порядку не оскаржувалось, а тому, в силу приписів ч.2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили.

Також, згідно з матеріалами справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2021 по справі № 927/1079/20 за позовом Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 298 134,80 грн. пені за період з 01.11.2019 по 31.12.2019, за неналежне виконання умов Договору оренди цілісного майнового комплексу № 2/348 від 28.06.2001 в частині несвоєчасної сплати відповідачем орендної плати (з урахуванням додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до Договору), позов було задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради 208 694,36 грн пені та 4472,03 грн витрат зі сплати судового збору; у решті позову відмовлено.

Згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.01.21 у справі №927/1079/20 в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому, в силу приписів ч.2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили 19.02.21.

Також, згідно з матеріалами справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 15.04.2021 по справі № 927/163/21 за позовом Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 431515,20грн пені за період з 01.01.2020 по 30.11.2020, за неналежне виконання умов Договору оренди цілісного майнового комплексу № 2/348 від 28.06.2001 в частині несвоєчасної сплати відповідачем орендної плати (з урахуванням додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до Договору), позов було задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради 215 757,60грн пені та 6472,74 грн витрат зі сплати судового збору; у решті позову відмовлено.

Згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.04.2021 по справі № 927/163/21 в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому, в силу приписів ч.2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили 06.05.2021.

Також, згідно з матеріалами справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.01.22 по справі № 927/1195/21 за позовом Фонду комунального майна Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 113 358,84 грн пені за період з 01.12.2020 по 31.10.2021, за неналежне виконання умов Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 в частині несвоєчасної сплати відповідачем орендної плати (з урахуванням додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до Договору), позов було задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради 56 679,42 грн пені та 2270,00 грн витрат зі сплати судового збору; у решті позовних вимог відмовлено.

Згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2022 по справі № 927/1195/21 в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому, в силу приписів ч.2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили 15.02.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи вказаний вище спір, в межах справи №927/265/20 судом були встановлені наступні обставини:

"28.06.2001 між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (далі - Орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" (далі - Орендар) укладено договір № 2/348 оренди цілісного майнового комплексу (далі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс - теплопункти з обладнанням, елеваторні вузли та теплові мережі, приміщення та обладнання котелень (далі - Майно), склад і вартість якого визначено відповідно до наведених акту оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу, складеного станом на 01 червня 2001 року, залишкова вартість якого становить 14 323 768,48 грн.

28.06.2001 Фондом комунального майна Чернігівської міської ради та ВАТ "Облтеплокомуненерго" підписано акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу мереж та споруд, що забезпечує теплопостачання міста Чернігова.

У подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до Договору оренди, договори про внесення змін та доповнень до Договору оренди, згідно з якими, зокрема, вносились зміни щодо розміру орендної плати, терміну його дії, а також Орендарю додатково передавалось в оренду майно, про що складались акти прийому-передачі майна комунальної власності.

Так, договорами про внесення змін та доповнень №73 від 01.09.2014 та №78 від 27.10.2016 Договір оренди викладено у новій редакції з наступними умовами:

1.1.Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс - об`єкт теплопостачання житлового фонду та соціальної сфери (котельні, теплопункти з обладнанням та мережі) (далі - Майно), склад і вартість якого визначено відповідно до Акту оцінки та висновку про вартість майна станом на 30 квітня 2016 року становить 86 795 560,76 грн.

Склад і вартість Об`єкта оренди може змінюватись у разі передачі за рішенням виконавчого комітету міської ради Орендодавцем Орендарю додаткового майна, що оформлюється договором про внесення змін та доповнень до Договору.

2.1.Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі Майна.

3.1.Орендна плата є платежем, який Орендар вносить Орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності, і визначена на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, затвердженої рішенням міської ради від 30.07.2007 (19 сесія 5 скликання) зі змінами та доповненнями, і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку - (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - березень 2016 року - 816 811,31 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2016 року після її перегляду визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень-жовтень 2016 року включно.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" індексація орендної плати призупинена.

3.2.Орендна плата перераховується Орендарем на рахунок Орендодавця №0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22080401, код 38054398, банк отримувача: ГУДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592, щомісяця, не пізніше 15 числа, наступного за звітним.

3.4.Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

3.5.Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін у складі та вартості Об`єкта оренди та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та рішеннями міської ради з дня їх вступу в законну силу.

3.7.Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплати заборгованості за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи пеню.

10.1.Строк дії цього Договору продовжено на 8 років 4 місяці з 01.09.2014 до 31.12.2022 включно.

Сторонами неодноразово вносились зміни до Договору оренди щодо розміру орендної плати шляхом укладання договорів про внесення змін та доповнень до Договору, зокрема:

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 79 від 23.11.2016 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - серпень 2016 року становить 817 662,63 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2016 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень-листопад 2016 року включно;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 81 від 15.05.2017 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - січень 2017 року становить 850 292,83 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2017 року після її перегляду визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2017 року. Сторони домовились нарахування орендної плати у визначеному розмірі здійснити з 02.02.2017;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 82 від 14.09.2017 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - серпень 2017 року становить 908 852,98 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень 2017 року включно;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 83 від 28.12.2017 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - листопад 2017 року становить 957 843,78 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень 2017 року включно;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 84 від 23.02.2018 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - грудень 2017 року становить 987 983,86 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за січень та лютий 2018 року включно;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 85 від 07.06.2018 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - квітень 2018 року становить 1 046 653,30 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень та червень 2018 року включно;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 86 від 27.12.2018 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - жовтень 2018 року становить 1 077 484,63 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2018 року після її перегляду визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за листопад та грудень 2018 року включно. Сторони домовились нарахування орендної плати у визначеному розмірі здійснити з 01.12.2018;

- відповідно до Договору про внесення змін та доповнень № 87 від 14.02.2019 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - грудень 2018 року становить 1 102 875,73 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2019 року після її перегляду визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за січень та лютий 2019 року включно. Сторони домовились нарахування орендної плати у визначеному розмірі здійснити з 01.02.2019;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 88 від 07.03.2019 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - січень 2019 року становить 1 114 054,55 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2019 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за лютий, березень 2019 року включно. Сторони домовились нарахування орендної плати у визначеному розмірі здійснити з 01.03.2019;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 89 від 04.07.2019 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - травень 2019 року становить 1 150 530,15 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2019 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за червень та липень 2019 року включно;

- відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 90 від 30.08.2019 орендна плата без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - липень 2019 року становить 1 143 329,97 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - серпень 2019 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень 2019 року включно.

Договором про внесення змін та доповнень № 80 від 19.04.2017 доповнено п. 3.4. розділу 3 Договору оренди абзацом наступного змісту: "Під час провадження справи про банкрутство орендаря, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів нарахування пені зупиняється. Після припинення дії мораторію нарахування пені поновлюється на весь період дії мораторію, якщо інше не визначено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з наданих виписок по рахунках, АТ "Облтеплокомуненерго" перерахував Фонду комунального майна Чернігівської міської ради орендну плату згідно з договором оренди цілісного майнового комплексу №2 від 28.06.2001, а саме: 19.04.2017 перераховано 200 000,00 грн, 26.04.2017 - 200 000,00 грн., 27.04.2017 - 300 000,00 грн., 30.06.2017 - 250 000,00 грн., 09.11.2017 - 1 800 000,00 грн., від 13.11.2017 - 100 000,00 грн., 14.11.2017 - 65 000,00 грн., 16.11.2017 - 35 000,00 грн., 18.12.2017 - 4 650 000,00 грн., 22.12.2017 - 350 000,00 грн., 26.12.2017 - 1 000 000,00 грн., 25.01.2018 - 460 000,00 грн., 26.02.2018 - 480 000,00 грн., 29.03.2018 - 100 000,00 грн., 03.04.2018 - 100 000,00 грн., 11.04.2018 - 100 000,00 грн., 19.04.2018 - 100 000,00 грн., 25.04.2018 - 700 000,00 грн., 17.05.2018 - 100 000,00 грн., 21.05.2018 - 500 000,00 грн., 24.05.2018 - 400 000,00 грн., 20.06.2018 - 500 000,00 грн., 24.09.2018 - 50 000,00 грн., 25.09.2018 - 50 000,00 грн., 23.11.2018 - 250 000,00 грн., 26.11.2018 - 100 000,00 грн., 28.11.2018 - 50 000,00 грн., 30.11.2018 - 100 000,00 грн., 07.12.2018 - 500 000,00 грн., 10.12.2018 - 1 000 000,00 грн., 12.12.2018 - 1 400 000,00 грн., 13.12.2018 - 100 000,00 грн., 14.12.2018 - 200 000,00 грн., 17.12.2018 - 200 000,00 грн., 18.12.2018 - 230 000,00 грн., 19.12.2018 - 370 000,00 грн., 20.12.2018 - 200 000,00 грн., 21.12.2018 - 200 000,00 грн., 22.12.2018 - 1 150 000,00 грн., 27.12.2018 - 450 000,00 грн., 23.01.2019 - 1 000 000,00 грн., 28.01.2019 - 100 000,00 грн., 11.02.2019 - 1 200 000,00 грн., 21.02.2019 - 300 000,00 грн., 25.02.2019 - 300 000,00 грн., 26.02.2019 - 200 000,00 грн., 27.02.2019 - 200 000,00 грн., 11.03.2019 - 500 000,00 грн., 12.03.2019 - 650 000,00 грн., 22.03.2019 - 150 000,00 грн., 28.03.2019 - 200 000,00 грн., 09.04.2019 - 1 100 000,00 грн., 18.04.2019 - 675 000,00 грн., 27.05.2019 - 350 000,00 грн., 28.05.2019 - 200 000,00 грн., 29.05.2019 - 100 000,00 грн., 30.05.2019 - 100 000,00 грн., 27.06.2019 - 200 000,00 грн., 24.07.2019 - 100 000,00 грн., 29.07.2019 - 100 000,00 грн., однак оплата була здійснена з порушенням строків, встановлених у Договорі оренди, та не у повному обсязі, у зв`язку з чим позивач нарахував та заявив до стягнення 2 492 373,65 грн. пені за період з 19.04.2017 по 31.10.2019."

Під час ухвалення рішення у справі № 927/265/20 суд дійшов висновку, що позивач неправомірно нарахував відповідачу пеню за період з 19.04.2017 по 23.01.2018, оскільки у цей час діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, а отже і діяла заборона на нарахування пені, у зв`язку з чим визнано необґрунтованими позовні вимоги в частині нарахування пені за період з 19.04.2017 по 23.01.2018. Першим днем прострочення грошового зобов`язання зі сплати орендної плати, з якого підлягає нарахування пеня є 24.01.2018.

Відповідно до п. 3.4. Договору оренди, в редакції договорів про внесення змін та доповнень №73 від 01.09.2014 та №78 від 27.10.2016, в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням здійсненого судом перерахунку пені за спірний період та поважності причин пропуску позивачем позовної давності стосовно вимог щодо нарахування пені з 24.01.2018 по 30.03.2019 і необхідності захисту порушеного права позивача та правомірності застосування позивачем приписів ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, а також у зв`язку зі зменшенням розміру пені, судом у межах справи №927/265/20 було стягнуто з відповідача 500 000,00 грн. пені за період з 24.01.2018 по 31.10.2019.

Таким чином, під час вирішення спору між сторонами в межах справи №927/265/20 суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача про стягнення пені за період з 24.01.2018 по 31.10.2019 (з урахуванням здійсненого судом перерахунку пені за спірний період), за несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод, договорів про внесення змін та доповнень до нього.

Також під час вирішення спору між сторонами в межах справи №927/1079/20 суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача про стягнення пені за період з 01.11.2019 по 31.12.2019, за несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод, договорів про внесення змін та доповнень до нього.

Також під час вирішення спору між сторонами в межах справи №927/163/21 суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача про стягнення пені за період з 01.01.2020 по 30.11.2020, за несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод, договорів про внесення змін та доповнень до нього.

Також під час вирішення спору між сторонами в межах справи №927/1195/21 суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача про стягнення пені за період з 01.12.2020 по 31.10.2021, за несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод, договорів про внесення змін та доповнень до нього.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 1 953 129,95грн пені за період з 01.02.2022 по 15.01.2023, за неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до нього.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 5.2. Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.4. Договору оренди, в редакції договорів про внесення змін та доповнень №73 від 01.09.2014 та №78 від 27.10.2016, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як випливає з наданого позивачем розрахунку заборгованості по пені (а.с.82-86):

-станом на 01.02.2022 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становила 1 333 325,07 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за грудень 2021 року в сумі 1175642,24грн. Відповідно пеня за період з 16.01.22 по 31.01.22 склала 11 324,13 грн.

- станом на 01.03.2022 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становила 2 683 983,37 грн і складалась: несплаченої орендної плати за грудень 2021 року в сумі 1 333 325,07 грн; несплаченої орендної плати за січень 2022 року в сумі 1 350 658,30 грн; Відповідно пеня за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 склала 22 724,25 грн.

Згідно з рішенням Чернігівської міської ради від 30.06.22 №18/VII-9 «Про звільнення орендарів від орендної плати за користування майном комунальної власності Чернігівської міської територіальної громади» у березні 2022 року АТ «Облтеплокомуненерго» було звільнено від сплати орендної плати за договором оренди ЄМК.

- станом на 01.07.2022 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становила 4 056 252,20 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за грудень 2021 року в сумі 1 333 325,07 грн; несплаченої орендної плати за січень 2022 року в сумі 1 350 658,30 грн; несплаченої орендної плати за лютий 2022 року в сумі 1 372 268,83 грн; Згідно додаткової угоди №96 до договору оренди єдиного майнового комплексу від 28.06.2001 №2/348 було здійснено перерахунок орендної плати з 23.12.2021р. Сума перерахунку орендної плати: за грудень 2021 року склала 1893,49 грн; за січень 2022 року склала 12 704,89 грн; за лютий 2022 року склала 12 908,17 грн, загалом сума перерахунку склала 28 506,55 грн. Сума перерахунку пенві за січень, лютий згідно додаткової угоди №96 до договору оренди єдиного майнового комплексу від 28.06.2001 року №2/348 склала - 825,47 грн. Таким чином, заборгованість з орендної плати з перерахунком для розрахунку пені склала: з несплаченої орендної плати за грудень 2021 року в сумі 1 331 431,58 грн (1 333 325,07 грн - 1 893,49 грн); несплаченої орендної плати за січень 2022 року в сумі 1 337 953,41 грн (1 350 658,30 грн - 1 2704,89 грн); несплаченої орендної плати за лютий 2022 року в сумі 1 359 360,65 грн (1 372 268,83 грн - 12908,17 грн); з несплаченої орендної плати за квітень 2022 року в сумі 1 464 568,37 грн; несплаченої орендної плати за травень 2022 року в сумі 1 504 111,71 грн. Відповідно пеня за період з 24.02.2022 по 30.06.2022 склала 458 876,99 грн.

- станом на 01.08.2022 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становила 6997425,72 грн і з урахуванням часткової сплати (п/д №2898 від 20.07.22 у сумі 676 050,00 грн (платіж погасив частину заборгованості за грудень 2021 року в сумі 676 050,00 грн), п/д №2900 від 21.07.22 в сумі 1 464 568,37 грн (платіж погасив залишок заборгованості за грудень 2021 року в сумі 655 381,58 грн та частину заборгованості за січень 2022 року в сумі 809 186,79 грн) складалась з несплаченої орендної плати за грудень 2021 року в сумі 1 333 431,58 грн; несплаченої орендної плати за січень 2022 року в сумі 1 337 953,41 грн; несплаченої орендної плати за лютий 2022 року в сумі 1 359 360,65 грн; з несплаченої орендної плати за квітень 2022 року в сумі 1 464 568,37 грн; несплаченої орендної плати за травень 2022 року в сумі 1 504 111,71 грн. Відповідно пеня за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 склала 290 872,95 грн. За період з 01.08.22 по 31.08.22 заборгованість з орендної плати для розрахунку пені становила 6407546,53 грн і з урахуванням часткової сплати (п/д №2898 від 17.08.22 у сумі 676 050,00 грн, п/д №2900 від 17.08.22 в сумі 150470111,71 грн (платіж в сумі 2180161,71 грн погасив повністю заборгованість за січень 2022 року в сумі 528766,62 грн, лютий 2022 року в сумі 1359360,65 грн та частину заборгованості за квітень 2022 року в сумі 292034,44 грн) та складалась з: несплаченої орендної плати за січень 2022 року в сумі 528766,52 грн; несплаченої орендної плати за лютий 2022 року в сумі 1 359 360,65 грн; з несплаченої орендної плати за квітень 2022 року в сумі 1 464 568,37 грн; несплаченої орендної плати за травень 2022 року в сумі 1 504 111,71 грн; несплаченої орендної плати за червень 2022 року в сумі 1550739,18 грн. Відповідно пеня за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 склала 263037,73 грн.

-Заборгованість з орендної плати станом на 01.09.22 становила 5788979,17 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за квітень 2022 року в сумі 1172533,93 грн; несплаченої орендної плати за травень 2022 року в сумі 1 504 111,71 грн; несплаченї орендної плати за червень 2022 року в сумі 1550739,18 грн; несплаченї орендної плати за липень 2022 року в сумі 1561594,35 грн. Надійшло: п/д №3049 від 14.09.22 в сумі 676050,00 грн; п/д №3057 від 15.09.22 в сумі 1523232,62 грн (платіж погасив повністю заборгованість за квітень 2022 року в сумі 292034,44 грн, заборгованість за травень 2022 року в сумі 1504111,71 грн, частково заборгованість за червень 2022 року в сумі 403136,47 грн). Відповідно пеню нараховано за період з 01.09.22 по 31.09.22 в сумі 224226,94 грн.

-Заборгованість з орендної плати станом на 01.10.22 становила 5168468,44 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за травень 2022 року в сумі 477363,02 грн; несплаченї орендної плати за червень 2022 року в сумі 1550739,18 грн; несплаченї орендної плати за липень 2022 року в сумі 1561594,35 грн; несплаченої орендної плати за серпень 2022 року в сумі 1578771,89 грн. Надійшло: п/д №3174 від 18.10.22 в сумі 676050,00 грн; п/д №3199 від 19.10.22 в сумі 1561594,35 грн (платіж погасив частково заборгованість за травень 2022 року в сумі 477363,02 грн, за червень 2022 року в сумі 1550739,18 грн, за липень в сумі 209542,15 грн). Відповідно пеню нараховано за період з 01.10.22 по 31.10.22 в сумі 217034,30 грн.

-Заборгованість з орендної плати станом на 01.11.22 становила 4539592,65 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за липень 2022 року в сумі 1352052,20 грн; несплаченої орендної плати за серпень 2022 року в сумі 1578771,89 грн; несплаченої орендної плати за вересень 2022 року в сумі 1608768,56 грн. Надійшло: п/д №3338 від 17.11.22 в сумі 676050,00 грн; (платіж погасив частково заборгованість за липень 2022 року в сумі 676050,00 грн). Відповідно пеню нараховано за період з 01.11.22 по 30.11.22 в сумі 208402,66 грн.

-Заборгованість з орендної плати станом на 01.12.22 становила 5512530,42 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за липень 2022 року в сумі 676002,20 грн; несплаченої орендної плати за серпень 2022 року в сумі 1578771,89 грн; несплаченої орендної плати за вересень 2022 року в сумі 1608768,56 грн; жовтень 2022 року в сумі 1648987,77 грн. Надійшло: п/д №3498 від 16.12.22 в сумі 676050,00 грн; (платіж погасив повністю заборгованість за липень 2022 року в сумі 676002,20 грн та частково за серпень 2022 року в сумі 47,50 грн). Відповідно пеню нараховано за період з 01.12.22 по 31.12.22 в сумі 2565,99 грн.

-Заборгованість з орендної плати станом на 01.01.23 становила 6497011,10 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за серпень 2022 року в сумі 1578724,09 грн; несплаченої орендної плати за вересень 2022 року в сумі 1608768,56 грн; жовтень 2022 року в сумі 1648987,77 грн; листопад 2022 року в сумі 1660530,88 грн. Надійшло: п/д №102 від 17.01.23 в сумі 1600000,00 грн; (платіж погасив повністю заборгованість за серпень 2022 року в сумі 1578724,09 грн та частково за вересень 2022 року в сумі 21375,91 грн).

-Заборгованість з орендної плати станом на 01.02.23 становила 6569165,49 грн і складалась: з несплаченої орендної плати за вересень 2022 року в сумі 1587492,45 грн; жовтень 2022 року в сумі 1648987,77 грн; листопад 2022 року в сумі 1660530,88 грн; грудень 2022 року в сумі 1672154,39.

Всього по вищезазначеному розрахунку за спірний період з 01.02.2022 року по 15.01.2023 року позивачем нараховано відповідачу 1 953 129,95 грн пені.

Контррозрахунку пені, нарахованої позивачем за спірний період з 01.02.2022 року по 15.01.2023 року, за несвоєчасну сплату орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до нього, відповідач суду не надав.

11.10.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №7-4/429 від 08.12.22 щодо погашення заборгованості по пені.

Відповідь на лист у суду відсутня, пеня відповідачем станом на день ухвалення рішення не сплачена.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, зазначених позивачем у розрахунку пені, докази здійснення яких додано до матеріалів справи, а також враховуючи, що відповідач не надав суду заперечень щодо порядку зарахування позивачем сплачених сум в рахунок погашення орендної плати, як про те зазначено у розрахунку заборгованості по пені, а тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 1 953 129,95 грн пені за період з 01.02.2022 року по 15.01.2023 року, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив позивачу орендну плату, а тому останній правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду про стягнення пені у сумі 1 953 129,95 грн за період з 01.02.2022 року по 15.01.2023 року за неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до нього.

Щодо заяви Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення нарахованої позивачем пені до 29.03.2022 року, суд дійшов висновку, що строк позовної давності не пропущено, зважаючи на наступне.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

У той же час Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Отже на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, були продовжені.

Постановою КМУ України №211 від 11 березня 2020 року з 12.03.2020 до 22.05.2020 установлено на всій території України карантин.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. Станом на дату розгляду вказаної справи розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 338-р, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №383 від 25.04.2023, з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, режим надзвичайної ситуації продовжено до 30 червня 2023 року.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Указом Президента України від 01.05.2023 р. № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено до 18.08.2023 року.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача із даним позовом до суду (29.03.23), позовна давність щодо заявлених вимог не пропущена.

Щодо клопотання відповідача про зменшення пені до 2% , суд зазначає наступне.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням ч.1ст.550 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Господарський суд повинен об`єктивно та комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, і за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та його розмір.

Крім того, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та принципах господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18; від 22.10.2019 у справі №904/5830/19; від 31.10.2019 у справі № 911/874/19; від 06.11.2019 у справі №917/1638/18; від 13.01.2020 у справі №902/855/18; від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Аналогічна норма міститься в ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

В обґрунтування клопотання про зменшення пені до 2%, відповідач посилається, серед іншого, на:

-відсутність заборгованості по Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 року станом на момент пред`явлення позову (29.03.23) так і на час розгляду справи;

-скрутне фінансове становище та брак обігових коштів; ту обставину, що основним джерелом доходу товариства є кошти, що надійшли за надані послуги від споживачів (населення), однак на сьогоднішній день досить значною є заборгованість споживачів за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (станом на 01.04.2023 по м. Чернігову заборгованість населення становила 243 174 689,58 млн. грн, бюджетних установ усіх рівнів - 55 410 440,77 млн. грн., інших споживачів - 17 646 724,03 млн. грн., релігійних організацій - 55 661,23 грн., всього 316 287 515,61 млн. грн.); наявною, значною і некомпенсованою різницею в тарифах (станом на 04.11.22 заборгованість з відшкодування різниці в тарифах становить 190 524 001,00 млн. грн., станом на 16.12.22 - 72 137 317,00 млн. грн., станом на 02.03.23 - 91 177 092,00 млн. грн.); ведення воєнного стану з 24.02.22 є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними перешкодами для продовження нормальної діяльності учасників ринку у сфері теплопостачання; наявність заборони на підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову на період введення воєнного стану та відсутність можливості застосувати економічно обґрунтовані тарифи на цей період; невідповідність фактичних витрат на надання комунальних послуг рівню встановлених тарифів та законодавче не врегулювання цього питання, а також збиткову діяльність підприємства, про що свідчить відповідна фінансова звітність (зокрема, станом на 31.12.22 непокритий збиток товариства на кінець звітного періоду склав 788,700 млн. грн., фінансовий результат від операційної діяльності товариства за звітний період склав збиток у розмірі 219,489 млн. грн.). Також відповідач вказує на те, що стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що:

- станом на момент подання позову та на час розгляду справи заборгованість по орендній платі за Договором оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001 року відсутня;

-у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні 24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. на теплопостачальні підприємства, яким є АТ «Облтеплокомуненерго», покладено обов`язок вживати усіх можливих заходів для забезпечення сталого функціонування щоб усі споживачі населених пунктів України отримували безперебійно послуги з централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання;

- АТ "Облтеплокомуненерго" є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності для споживачів м. Чернігова та Чернігівської області, а саме: 127198 споживачів фізичних осіб (населення), 814 абонентів юридичних осіб, в тому числі 213 бюджетні установи, 33 закладів Міністерства охорони здоров`я, 1 геріартричному пансіонату, 113 закладів Міністерства освіти, 7 судових установ, 22 установ Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури України, Служби безпеки України та органам Міністерства юстиції України, що підтверджується довідкою №469/23 від 13.04.2023, долученою до матеріалів справи. Тобто, господарська діяльність відповідача відноситься до сектору економічної безпеки держави і має важливе соціальне, економічне та стратегічне значення;

- основним джерелом доходу АТ "Облтеплокомуненерго" є кошти, що надійшли за надані послуги від споживачів, в тому числі від населення та бюджетних установ;

- причинами виникнення заборгованості є критичний брак обігових коштів, зростання заборгованості споживачів, відсутність компенсації розрахункової різниці в тарифах;

- Меморандум про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 роках, укладений 30.09.2021 визначив, що запорукою врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води, зокрема є: забезпечення протягом опалювального періоду 2021/2022 років безперервного надання в населених пунктах України послуг з теплопостачання виконавцями таких послуг; недопущення застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) тарифів з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, встановлених уповноваженими органами, розмір яких перевищуватиме розмір тарифів на вказані комунальні послуги, що застосовувалися до відповідних споживачів в кінці опалювального періоду 2021/2022 років;

-05.03.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» абзацом 3 п. 1 якої встановлено, щодо припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. А тому, АТ «Облтеплокомуненерго» незважаючи на військову агресію рф, тяжкі умови у зв`язку з воєнним станом в Україні та активні бойові дії на території провадження господарської діяльності нашого Товариства у лютому, березні, квітні 2022 року, збитковість, скрутне матеріальне становище виконує діяльність з вироблення теплової енергії, надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води споживачам м. Чернігова на базі цілісного майнового комплексу, який орендує Договором оренди №2/348 від 28.06.2001 року;

-основним із чинників прострочення виконання зобов`язань відповідачем по договору оренди цілісного майнового комплексу є вкрай низький рівень оплат споживачів за фактично отриману теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а саме населення, тобто територіальної громади міста Чернігова в інтересах якої заявлено позов Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури про стягнення пені;

-у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року та вказані обставини до їх припинення в офіційному порядку, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними перешкодами для продовження нормальної діяльності учасників ринку природного газу та у сфері теплопостачання. В зв`язку з чим, 29.07.2022р. Верховною Радою України був прийнятий Закон № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», що визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування (далі - Закон № 2479), який набув чинності 19.08.2022 року. Статтею 1 цього Закону введено мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та у сфері теплопостачання. Частиною 1 статті 1 зазначеного Закону встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради №662 від 03 листопада 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення», №536 від 03 листопада 2022 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів» та №692 від 21 грудня 2022 року «Про внесення змін і доповнень до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.11.2022 № 536 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів», відповідача було позбавлено можливості застосовувати економічно обґрунтовані тарифи. За таких обставин, має здійснюватися відшкодування витрат товариства, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих і застосованих тарифів.

-Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29.07.2022 № 2479-ІХ передбачено гарантії для суб`єктів господарювання у вигляді компенсації їм заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Однак, бюджетна програма, яка мала на меті забезпечити виконання зобов`язань держави перед суб`єктами господарювання у сфері теплопостачання, що передбачалась Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та її практична реалізація у вказаному бюджетному періоді не відбулась. А тому, повна та своєчасна сплата орендних платежів напряму пов`язана з відшкодуванням різниці між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів.

-станом на 04.11.2022 року з боку держави була визнана, однак не компенсована розрахункова різниця в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.06.2021 року по 30.06.2022 року, яка складає - 190 524 001,00 грн., в тому числі по населенню 189 898 203,00 грн. та 625 798,00 грн. по споживачам категорії інші, що підтверджується Протоколом №1 від 04.11.2022 року засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації;

-станом на 16.12.2022 року з боку держави була визнана, однак не компенсована розрахункова різниця в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року, яка складає -72 137 317,00 грн., в тому числі по населенню 69 863 034,00 грн., 10 996,00 грн. по релігійним споживачам та 2 263 287,00 грн. по споживачам категорії інші, що підтверджується Протоколом №12 від 16.12.2022 року засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації;

-станом на 02.03.2023 року з боку Держави була визнана, однак не компенсована розрахункова різниця в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року, яка складає - 91 177 092,00 грн., в тому числі по населенню 85 303 295,00 грн. та 5 873 797,00 грн. по споживачам категорії інші, що підтверджується Протоколом №1 від 02.03.2023 року засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації;

- у структурі тарифів не передбачено погашення штрафних санкцій по зобов`язанням кредиторам, стягнення штрафних санкцій (пені) в повному обсязі, в даному випадку, зумовлює реальну загрозу цивільним правам та інтересам споживачів з централізованого опалення, постачання гарячої води для об`єктів всіх форм власності, а також зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а і інші інтереси щодо можливості забезпечувати централізоване теплопостачання установам бюджетної сфери та послуг з теплопостачання населенню м. Чернігова та Чернігівської області. Надані відповідачем обґрунтування щодо майнового стану дійсно мають місце (в частині відшкодування різниці у тарифах серед населення, організаціям, установам, що фінансуються з Державного та місцевих бюджетів, і які із Державного бюджету відповідачу не відшкодовані);

- складне фінансове становище АТ "Облтеплокомуненерго" та наявність збитків, що підтверджується: балансом (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2022 та звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2022 рік; довідкою №476/23 від 13.04.23 про основні напрямки використання коштів АТ "Облтеплокомуненерго" за період з січня 2022 по січень 2023 року; довідкою №1 від 12.04.23 про розмір дебіторської заборгованості споживачів перед АТ "Облтеплокомуненерго" станом на 01.04.23; довідкою №2 від 12.04.23 про розмір дебіторської заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води споживачів перед АТ "Облтеплокомуненерго" за період з 01.01.22 по 01.04.23;

- повний розрахунок відповідача за орендну плату по спірному Договору оренди цілісного майнового комплексу № 2/348 від 28.06.2001 (з урахуванням додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до нього);

- позивачем не надано доказів понесення збитків у зв`язку простроченням оплати по спірному договору і матеріали справи не містять документів, які б вказували про ухилення відповідача від виконання рішення суду;

- стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання; примусове стягнення з відповідача всієї суми штрафних санкцій (пені) може привести до непередбачуваних наслідків, які негативно вплинуть на роботу Товариства (в тому числі і до можливого арешту рахунків та майна, в результаті чого буде заблоковано його господарську діяльність).

- враховуючи принцип збалансованості інтересів сторін, суд доходить висновку, що всі вищевикладені обставини у сукупності є винятковими, а тому суд відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України так ст.551 Цивільного кодексу України, вважає справедливим і розумним за можливе зменшити розмір пені на 50 %.

При цьому суд дійшов висновку, що для позивача не матиме негативних наслідків позбавлення його можливості стягнення пені у повному розмірі, заявленому до стягнення. Відповідно пеня підлягає стягненню в сумі 976 564,98 грн.

Водночас, згідно з ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст.525, 526 Цивільного кодексу України і ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умовами спірного Договору оренди цілісного майнового комплексу №2/348 від 28.06.2001, додаткових угод та договорів про внесення змін та доповнень до нього не передбачено залежність оплати відповідачем орендної плати від надходження коштів від безпосередніх споживачів-отримувачів послуг з централізованого теплопостачання, опалення і гарячого водопостачання.

За таких обставин, клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 2%, підлягає частковому задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки, спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в повному розмірі в сумі 29 296,95 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Клопотання Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про зменшення розміру пені до 2% задовольнити частково.

3.Стягнути з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 55-б, ) на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8, , р/р UA 3031717 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, іпн 60, номер свідоцтва 200009521) 976 564,98 грн пені.

4.Стягнути з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 55-б, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, , банк отримувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0006008) 29 296,95 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5.У решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 04.07.23.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/