ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"03" липня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/736/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.

при секретарі судового засідання - Іваниш Д.П.,

розглянувши заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Пепшер", м. Ужгород Закарпатської області ОСОБА_1 №29/06/2023-ЧЕР від 29.06.2023 (вх. №02.3.1-02/4790/23 від 29.06.2023) про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи №907/736/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пепшер", м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 269 477,63 грн шкоди (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), з участю представників сторін: від позивача - Чекан В.В., адвокат, ордер серії АО №1032676 від 17.06.2021, від відповідача - ОСОБА_1., директор, Сідун О.С., адвокат, ордер серії АО №1079521 від 27.01.2023,

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні 06.06.2023 судом за участю уповноважених представників сторін оголошено перерву до 03.07.2023.

Директор відповідача - ОСОБА_1. - через канцелярію суду подав заяву №29/06/2023-ЧЕР від 29.06.2023 (вх. №02.3.1-02/4790/23 від 29.06.2023) про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи №907/736/18, що за своїм змістом обґрунтована покликанням на упередженість, наявну в діях судді, та систематичне порушення останньою процесуальних прав відповідача як сторони процесу.

Як стверджує відповідач, у тексті позовної заяви в даній справі зазначено про те, що 27.04.2016 під час здійснення контролю дотримання споживачами за адресою: вул. Пржевальського, 7, м. Ужгород, встановлених режимів споживання електричної енергії працівниками Ужгородського МРЕМ ПАТ "Закарпаттяобленерго" в одній із будівель за вищевказаною адресою на об`єкті "деревообробний цех" було виявлено порушення споживачем (користувачем даної будівлі) вимог п. 10.2. Правил користування електричної енергії. Відповідач зауважує, що згідно із п. 6.41. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (зі змінами), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженими представниками постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень ПКЕЕ, або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформлюється двосторонній акт порушень.

Відповідач звертає увагу, що в тексті позовної заяви та матеріалах справи №907/736/18 наявна інформація про те, що 28.04.2016 представником ПАТ "Закарпаттяобленерго" було подано до Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області заяву про виявлення діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ст. 188-1 Кримінального кодексу України, яка фактично повністю ставить під сумнів законність та правомірність складання акта про порушення №115190 від 27.04.2016 щодо гр. ОСОБА_1 , оскільки в означеній заяві зазначається: "Під час огляду кабельного вводу споживача ФОП Печора І.І. (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) була виявлена незаконна кабельна відпайка, яка була прокладена від мереж споживача ФОП Печора І.І. до будівлі "деревообробний цех", власником якої є ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

З наведеного, на думку відповідача, випливає, що працівники енергопостачальника виявили нібито незаконну кабельну відпайку від мереж споживача ФОП Печора І.І., а не від мереж ФОП Сембер І.І., як зазначено у складеному акті про порушення ПКЕЕ №115190 від 27.04.2016.

Відповідач наголошує, що незважаючи на вищенаведені неточності та розбіжності, суддею Пригарою Л.І. було прийнято позовну заяву до розгляду, що безпосередньо свідчить про упередженість, наявну в діях судді.

Як вказує відповідач, на судовому засіданні у грудні 2018 року йому було надано для огляду в цілому прозорому пакеті - файлі доказ нібито самовільного підключення - опломбовану пломбою частину кабелю, яка конструктивно складалася із 4 жил різних кольорів, водночас із невідомих причин на експертизу до ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз" було надіслано одну жилу невідомого кабелю, яку експертна установа отримала у відкритому (розірваному) пакеті-файлі, про що свідчать описові матеріали до висновку №9642 від 03.02.2021.

Відповідач також зазначає, що на судових засіданнях він наголошував та надав письмові докази стосовно того, що ТОВ "Пепшер" не працює із 2004 року, попри що повідомлення про дати слухання справи надсилались на адресу непрацюючого товариства. Наведені обставини, за твердженням відповідача, мали наслідком неможливості отримання ним процесуальних документів суду та, відповідно, його необізнаності щодо дат проведення судових засідань, частина яких і проводилась без присутності ОСОБА_1 та співвласника ТОВ "Пепшер" - ОСОБА_2., який із невідомих причин жодним чином та жодного разу не був проінформований судом про дату і час слухання справи.

На переконання відповідача, впродовж розгляду даної справи судом систематично порушувались його процесуальні права, доказом чого виступає, зокрема, судове засідання, що відбулось 06.06.2023, розпочате суддею Пригарою Л.І., незважаючи на подане представником відповідача - адвокатом Сідун О.С. - клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її перебуванням у відпустці за межами Закарпатської області. Також за твердженням відповідача, судом не було взято до уваги озвучену ним заяву про неможливість проведення судового засідання 06.06.2023 без участі уповноваженого представника ТОВ "Пепшер".

Відповідач наголошує на упередженості дій судді Пригари Л.І., що знайшли свій вияв у відхиленні клопотання його представника про відкладення розгляду справи та ігноруванні заяви відповідача аналогічного змісту, озвученої в залі судового засідання 06.06.2023.

Водночас відповідач вказує, що суддею Пригарою Л.І. під час судового засідання, яке відбулося 06.06.2023, не було згадано про письмове клопотання ТОВ "Пепшер" від 01.06.2023 із відповідними зауваженнями та запереченнями, подане останнім через канцелярію Господарського суду Закарпатської області 02.06.2023, що також свідчить про упереджене ставлення судді до відповідача.

За твердженням відповідача, наведені обставини призвели до того, що після розпочатого суддею судового засідання в нього погіршилось самопочуття, у зв`язку з чим слухання справи було перервано з одночасним викликом суддею швидкої медичної допомоги. Відповідач зазначає, що після проведених медичними працівниками процедур у нього було виявлено підвищення артеріального тиску та необхідність введення ін`єкції (уколу), у зв`язку з чим відповідач у подальшому звернувся в медичну установу для отримання результатів наданої йому лікарської допомоги, внаслідок чого одержав довідку медичного закладу з висновком отриманого стресу.

Наведені обставини в сукупності відповідач - директор ОСОБА_1. вважає тими підставами, які створюють передумови для відводу судді Пригари Л.І. від розгляду даної справи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні 06.06.2023 судом за участю уповноважених представників сторін, в тому числі директора відповідача - ОСОБА_1, оголошено перерву до 03.07.2023.

Приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За приписами ч. 2 ст. 118 ГПК України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Як встановлено судом, заява про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи №907/736/18 подана директором відповідача - ОСОБА_1 - через канцелярію суду 29.06.2023, тобто після закінчення процесуального строку, встановленого ст. 38 ГПК України. При цьому, як вбачається із поданої заяви про відвід судді Пригарі Л.І. від розгляду даної справи, директору відповідача - ОСОБА_1. про ті обставини, на яких він наголошує у заяві про відвід судді, було достеменно відомо протягом 2019-2023 років та 06.06.2023, із огляду на що логічним є висновок про наявність підстав для залишення без розгляду вищевказаної заяви.

Водночас відповідачем не заявлено будь-яких клопотань про поновлення строку на подання заяви про відвід судді з належним обґрунтуванням причин поважності пропуску такого процесуального строку та доказів наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, суд вважає за необхідне розглянути заяву директора відповідача - ОСОБА_1 - про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи №907/736/18.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В даному випадку, аргументи відповідача, наведені в обґрунтування заявленого відводу, зводяться до сумнівів в неупередженості і безсторонності судді Пригари Л.І., викликаних поведінкою останньої в ході провадження у справі №907/736/18, зокрема, в частині прийняття до розгляду позовної заяви в даній справі, надіслання до експертної установи фрагмента електричного кабелю у вигляді, відмінному від продемонстрованого в судовому засіданні, неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, відхилення клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату та неозвучення суддею у судовому засіданні 06.06.2023 поданого відповідачем письмового клопотання від 01.06.2023 з відповідними зауваженнями та запереченнями, яке було подано останнім через канцелярію суду 02.06.2023.

У даному контексті суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

У відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь - якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Приписами статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості

Водночас згідно із п. 4 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 176 ГПК України).

З аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства, зокрема, тих, що стосуються вимог до поданої суду позовної заяви, випливає, що суд при прийнятті такої до розгляду та відкритті провадження у справі не вправі надавати оцінку доказам, питання допустимості яких вирішується в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Водночас суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про надіслання до експертної установи фрагмента електричного кабелю у вигляді, відмінному від продемонстрованого в судовому засіданні, оскільки з метою достовірної ідентифікації фрагментів електричних кабелів, поданих сторонами спору, судом було здійснено запакування таких кабелів у пакети з подальшим їх опечатуванням та присвоєнням номерів і саме в такому вигляді надіслано на адресу ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз".

Окрім того, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2018 відкрито провадження у справі №907/736/18 та призначено підготовче засідання на 17.01.2019, що, у свою чергу, унеможливлює участь відповідача - директора ОСОБА_1 у засіданнях суду у грудні 2018 року.

Не заслуговують на увагу також і аргументи відповідача про його непроінформованість про дати судових засідань у даній справі, оскільки у зв`язку із поверненням на адресу суду поштових відправлень (ухвали суду про відкриття провадження від 21.12.2018 та ухвали суду від 17.01.2019), надісланих на офіційну юридичну адресу ТОВ "Пепшер", зазначену в ЄДРЮОФОПтаГФ, судом у подальшому додатково надсилались процесуальні документи у справі також і на адресу директора відповідача - ОСОБА_1, - АДРЕСА_2 , про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи.

При цьому, у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 26.11.2019 у справі №910/568/19, від 16.07.2020 у справі №904/4673/19, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.12.2022 у справі №910/1730/22).

Водночас направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Разом з тим, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд у даному контексті також враховує практику Європейського суду з прав людини, якою визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 встановлено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно із правовим висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2023 у справі №904/272/22, Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Крім того, у підготовчих засіданнях 06.03.2019, 14.03.2019, 19.03.2019, 20.03.2019, 10.04.2019, 28.11.2019, 06.12.2019, 17.11.2021 та в судових засіданнях 16.08.2022, 20.09.2022, 20.10.2022, 28.02.2023, 23.03.2023, 20.04.2023 та 06.06.2023 брав безпосередню участь директор ТОВ "Пепшер" - ОСОБА_1., а також його уповноважені представники, які змінювались у ході розгляду справи, - адвокати Дурдинець В.В., Чернобук Я.Л., Пересоляк О.С. та Сідун О.С.

Разом з тим, судом неодноразово відкладався розгляд даної справи за клопотаннями відповідача та його представників, що, у свою чергу, свідчить про обізнаність відповідача про розгляд справи №907/736/18.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо необхідності інформування про дати судових засідань у справі співвласника ТОВ "Пепшер" - гр. ОСОБА_2 , оскільки Господарський процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку надіслання процесуальних документів у справі учасникам юридичної особи.

Що стосується аргументів відповідача про упередженість судді Пригари Л.І., яка знайшла свій вияв у відхиленні клопотання його представника - адвоката Сідун О.С. - про відкладення розгляду справи на іншу дату, слід зазначити про те, що відповідне клопотання не містило будь-яких обґрунтувань щодо неможливості проведення судового засідання за відсутності представника відповідача, більше того, в судовому засіданні 06.06.2023 був присутній директор ТОВ "Пепшер" - ОСОБА_1., у зв`язку з погіршенням самопочуття якого судом було вжито необхідних заходів щодо надання медичної допомоги та відкладено розгляд справи на інший термін. При цьому, в судовому засіданні під час обговорення поданого представником відповідача - адвокатом Сідун О.С. - клопотання про відкладення розгляду справи на інший термін, судом було з`ясовано можливість проведення судового засідання без участі адвоката, оскільки в судове засідання з`явився директор відповідача - ОСОБА_1. Водночас заявляючи в ході розгляду справи клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою надання відповідачу можливості скористатися процесуальним правом на захист своїх інтересів уповноваженим представником (адвокатом), директор ТОВ "Пепшер" ОСОБА_1. зачитував відповідну позицію із власних нотаток, аргументуючи вказане поганим самопочуттям.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що суд діяв упереджено, не озвучивши зміст поданого директором ТОВ "Пепшер" - ОСОБА_1 - клопотання від 01.06.2023 із відповідними зауваженнями та запереченнями, оскільки судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, було фактично перервано у зв`язку із погіршенням самопочуття директора відповідача - ОСОБА_1 - та в подальшому відкладено на 03.07.2023.

Доводи директора відповідача - ОСОБА_1 про упередженість головуючої судді Пригари Л.І. при розгляді даної справи ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях останнього, нічим не підтверджені, а наслідком таких є фактичне затягування процесу розгляду спірних правовідносин між сторонами та зміна складу суду.

З урахуванням вищевказаного, наведені в заяві обставини щодо упередженості судді Пригари Л.І. під час розгляду даної справи є надуманими, не мотивованими, безпідставними, припущення заявника не підтверджені належними та допустимими доказами та не відповідають дійсності, а тому, не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України і не свідчать про упередженість судді, а також не підтверджують заінтересованість у результаті розгляду справи, упередженість та необ`єктивність судді Пригари Л.І. при розгляді даної справи, у зв`язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

За приписами частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожен учасник судового процесу має визначені чинним законодавством процесуальні права та обов`язки. Об`єктивний вияв реалізації права знаходить свій прояв виключно в активних діях. Під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи, що також впливає на права інших учасників судового процесу стосовно безперешкодного і своєчасного вирішення спору.

Правова конструкція "зловживання правом" передбачає, насамперед, активні дії учасників судового процесу та їх представників, що знаходять свій прояв у здійсненні процесуальних дій чи поданні процесуальних документів.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом, та спрямоване, в даному випадку, на свідому, невиправдану зміну складу суду, яким буде розглядатися дана справа, та затягування судового процесу.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь - яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (зміна складу суду) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, №16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, №26976/06, від 20.01.2011).

Право сторони подати суду заяву про відвід судді гарантується положеннями ст. 35 ГПК України, яка встановлює і підстави для відводу (самовідводу) судді.

Будь - який учасник процесу або його уповноважений представник мають право заявити відвід судді, на розгляді якого перебуває конкретна судова справа, у випадку, якщо у такого учасника є сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас такі сумніви мають бути об`єктивними, а не надуманими та взагалі штучно створеними.

Такими чином, наведені директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Пепшер" - ОСОБА_1 - у заяві про відвід судді Пригари Л.І. аргументи не свідчать про наявність підстав, передбачених у ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а також не підтверджують заінтересованість у результаті розгляду справи, упередженість та необ`єктивність судді Пригари Л.І. при розгляді вказаної справи, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги, у зв`язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи факт надходження заяви про відвід судді Пригарі Л.І. від розгляду справи №907/736/18 29.06.2023, тобто пізніше ніж за 3 робочі дні до призначеного судового засідання (03.07.2023 - дата судового засідання), така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується одноособово судом, який розглядає справу.

Керуючись ст. 32, 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи №907/736/18 вважати необґрунтованим.

2. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

3. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 03.07.2023.

Суддя Пригара Л.І.