ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023м. ХарківСправа № 922/753/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління освіти адміністрації Салтівського району ХМР
до Управління комунального майна та приватизації ДЕКМ ХМР, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Харківська міська рада, м. Харків
про визнання продовженим договору оренди
за участю представників:

позивача - Говорун С.Л. ( керівник)

позивача - Задніпровський О.О. ( адвокат )

відповідача - Василенко І.Ю. (виписка)

3-ї особи на стороні позивача (Управління освіти адміністрації Салтівського району ХМР) - Курганська В.Б. (дов.), Шкляр Н.А. (дов.)

3-ї особи на стороні відповідача (ХМР) - Василенко І.Ю. (виписка)

ВСТАНОВИВ:

Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про:

- визнання незаконними і скасування пунктів 1, 2 наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.12.2021 № 2135.

- визнати продовженим договір оренди від 22.08.2012 № 4950 на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 2 роки 11 місяців, починаючи з 22.06.2021.

Ухвалою від 03.03.2023 позовну заяву Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області, м. Харків (вх. № 753/23) залишено без руху. Встановлено Харківському приватному навчально-виховному комплексу "Благовіст" Харківської області, м. Харків строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (5368,00 грн.).

14.03.2023 від позивача надійшли докази оплати судового збору.

Ухвалою від 15.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/753/23 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 10.05.2023 за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківську міську раду. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 14.06.2023.

30.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 30.05.2023 за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління освіти адміністрації Салтівського району Харківської міської ради.

05.06.2023 від ХМР надійшли письмові пояснення по справі.

12.06.2023 від Управління освіти адміністрації Салтівського району ХМР надійшли письмові пояснення по справі.

13.06.2023 надійшла відповідь на відзив.

29.06.2023 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

29.06.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення.

03.07.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні 03.07.2023 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.07.2023 проти позову заперечував в повному обсязі.

Представник 3-ї особи на стороні позивача в судовому засіданні 03.07.2023 проти позову заперечував.

Представник 3-ї особи на стороні відповідача в судовому засіданні 03.07.2023 проти позову заперечував.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

22 серпня 2012 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавцем, відповідачем) та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендарем, позивачем) було укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950.

Згідно пункту 1.1. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м. (майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (балансоутримувача). Право на оренду майна отримано орендарем на підставі наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 2565 від 25 липня 2012 року.

Відповідно до пункту 1.2. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 22 серпня 2012 року майно передається в оренду з метою розміщення приватного навчального закладу.

Згідно з пунктом 3.1. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950 вартість об`єкту оренди визнається на підставі висновку про вартість майна і складає 2998315 (два мільйони дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн. станом на 02 липня 2012 року.

Відповідно до пункту 3.2. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 22 серпня 2012 року орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23 грудня 2011 року № 566/11.

Орендна плата за базовий місяць - липень 2012 року розраховується згідно з додатком до цього договору і складає 24935,99 грн. без ПДВ.

Ставка орендної плати складає 10%.

Згідно пункту 3.7. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950 передбачено, що орендна плата перераховується: 30% на поточний рахунок балансоутримувача; 70 % до міського бюджету.

Відповідно до пункту 2.1. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 22 серпня 2012 року передбачено, що набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами цього договору та акту-приймання передачі майна.

Строк дії договору, відповідно до п. 10.1, з 22.08.2012 до 22.08.2013.

При цьому, як стверджує позивач, згідно з положеннями п. 10.5 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом 30 днів після закінчення його строку, договір вважається продовжений на той самий термін та на тих самих умовах.

22 серпня 2012 року сторони договору оренди склали акт прийому - передачі нежитлового приміщення (будівлі).

13 вересня 2012 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області, як сторони договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950 від 22 серпня 2012 року, уклали додаткову угоду № 1 до договору оренди № 4950 від 22 серпня 2012 року нежитлового приміщення.

Згідно пункту 1 даної угоди пункти 1.2. та 3.2. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950 від 22 серпня 2012 року викладено в наступній редакції:

1.2.Майно передається в оренду з метою використання: приватний навчальний заклад - 53,5 кв.м., дитячий клуб - 113,6 кв.м., дошкільний навчальний заклад - 1289,33 кв.м.

Також, між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області були укладені додаткові угоди до договору, відповідно до яких термін дії договору оренди було пролонговано до 22 серпня 2014 року, а потім - до 22 серпня 2015 року.

Відповідно до додаткової угоди, яка набрала чинності 22 серпня 2015 року, укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківським приватним навчально - виховним комплексом "Благовіст" Харківської області, пункти 3.1., 3.2. та 10.1. договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 4950 від 22 серпня 2012 року були викладені у новій редакції.

Зокрема, відповідно до п. 10.1. додаткової угоди, цей договір діє до 22 липня 2018 року.

Відтак, з огляду на приписи п. 10.5 договору, в подальшому він був продовжений до 22.06.2021 року.

Як вказує позивач, за 3 місяці до закінчення договору оренди він звернувся до орендодавця з листом, в якому просив надати згоду на подовження договору оренди №4950.

За твердженнями позивача, відповіді на даний лист від відповідача не надходило.

Також, в позовній заяві позивач вказує, що протягом 30 днів після закінчення строку дії договору, тобто після 22.06.2021 та до 22.07.2021, він не отримував від відповідача жодних документів та заяв про припинення або зміну договору.

21.04.2021, з метою ефективного використання об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова, згідно з положеннями Цивільного кодексу України, на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, керуючись ст.ст. 17, 26, 42, 50, 59, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Харківська міська рада вирішила внести до рішення 38 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 02.12.2020 №2308/20 "Про деякі питання оренди комунального майна територіальної громади міста Харкова" зміни та:

1.1 доповнити Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова, які пропонуються для передачі в оренду без аукціону, включивши їх до Переліку другого типу, пунктами 104-108 згідно з додатком 1;

1.2.2. Доповнити пунктами 19-41 згідно з додатком 2.

Зокрема, додатковий перелік підприємств, установ, організацій, що надають соціально важливі послуги:

29. Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області.

За твердженнями позивача, в подальшому, після 22.06.2021 позивач добросовісно користувався орендованим приміщенням в межах визначеної договором №4950 мети - розміщення приватного навчального закладу.

Позивач вказує, що, у листі №738/01-37/22 від 22.06.2022 Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (балансоутримувач) сповістив про необхідність виконання умов договорів оренди між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та ХП НВК "Благовіст", в тому числі, №4950 від 22.08.2012. Так, у листі зазначено, що до теперішнього часу (прим. 23.06.2022) ні орендодавець, ні балансоутримувач не повідомлялися та не отримували від орендаря жодних документів про призупинення дії чи розірвання договірних відносин у зв`язку із введенням воєнного стану та/або з інших причин. З огляду на що, вказані договори є чинні та підлягають виконанню. Враховуючи вищенаведене, просили повідомити балансоутримувача щодо подальшого виконання умов зазначених договорів. У разі необхідності зміни чи перегляду умов договорів оренди пропонували надати всі відповідні офіційні документи, датовані з 24.02.2022 року.

У листі №1215/01-37/22 від 14.10.2022 Управління освіти адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (балансоутримувач) наголосило на необхідності виконання умов договорів (№4950 та 5920) в частині сплати заборгованості за договорами оренди станом на 01.10.22. Також балансоутримувач зазначив, що до теперішнього часу (прим. 14.10.2022) орендар не надавав документів щодо розірвання договірних відносин, договори №4950 від 22.08.2012 та 5920 від 21.08.2015 є чинними та підлягають обов`язковому виконанню сторонами.

В подальшому, у листі №1416/01-37/22 від 21.11.2022 Управління освіти адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (балансоутримувач) зазначило, що орендодавець у листі від 15.11.2022 № 3552 надав роз`яснення щодо нарахування орендної плати з першого дня введення воєнного стану. Так, договори №4950 від 22.08.2012 та 5920 від 21.08.2015, які укладені між Орендодавцем (Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) та ХП НВК "Благовіст" (орендар) є чинними та підлягають обов`язковому виконанню.

Разом з тим, у листі №449 від 31.01.2023 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, адресованому Управлінню освіти адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, зазначило, що термін дії договору №4950 сплив 22.06.2021. Зокрема, заява щодо продовження договору оренди ХП НВК "Благовіст" у встановлений термін не подана (п.п. 135 та 136 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020). Крім того, протягом терміну дії договору орендар не виконує суттєві умови договору та у встановлений термін не сплачується орендна плата до міського бюджету. З огляду на викладене, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було видано наказ від 22.12.2021 №2135 про припинення договору оренди №4950.

Станом на дату звернення з позовною заявою позивач продовжує користуватися предметом договору оренди договору оренди №4950, однак додаткова угода між позивачем та відповідачем не укладалася, що, за доводами позивача, призводить до порушення його прав.

Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, на підставі ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, у відповідності з Положенням про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у новій редакції (далі - Управління), затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 № 7/20 "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання", приймаючи до уваги не виконання Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області п.4.4. договору оренди №4950 від 22.08.2012, керуючись п.п.7.1, та беручи до уваги п. 10.6. вказаного договору оренди, у зв`язку з неподанням орендарем заяви на продовження договору оренди, було видано наказ від 22.12.2021 №2135.

Відповідно до вказаного наказу вирішено: припинити договір оренди №4950 від 22.08.2012, укладений з Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області на майно - нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В, що перебувають на балансі Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради, з 22.06.2021.

Вирішено також повідомити Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області та Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради про обставини, визначені у п.1 та п.2 цього Наказу, необхідність звільнення орендованих приміщень та передачі їх по акту приймання-передачі.

Проте, як стверджує в позові позивач, жодних дій відповідачем не вчинялося, ні про необхідність повернення орендованого майна, ні про припинення договірних відносин протягом 30 днів з дня закінчення строку договору, на про наказ від 22.12.2021 позивач обізнаний не був та добросовісно користувався орендованим майном.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області неодноразово звертався до орендодавця з питанням продовження дії договору оренди № 4950 від 22.08.2012, про що Управління комунального майна та приватизації повідомляло орендаря, що для продовження дії договору оренди необхідно отримання остаточні судові рішення про тлумачення умов договору по справам №№ 922/4561/16, 922/1772/15, 922/382/16, 922/4682/16, 922/3740/18. Такими листами є листи Управління від 21.06.2018 №7313, від 11.07.2018 № 7922, від 22.12.2018 № 14693, від 08.04.2019 № 3309, від 29.01.2019 № 861, від 05.07.2019 № 6491 (копії додаються до позовної заяви).

Наказом Управління комунального майна та приватизації під 22.12.2021 року № 2135 "Про припинення договору оренди №4950 від 22.08.2012 на нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В" припинено договір оренди №4950 від 22.08.2012, укладений з Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області на майно - нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В, що перебувають на балансі Управління освіти адміністрації Московської о району Харківської міської ради, з 22.06.2021. Нарахування орендної плати та пені припиняється з дати повернення майна з орендного користування за актом приймання-передачі.

Відповідач вказав, що вказаний наказ прийнято на підставі ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, у відповідності з Положенням про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у новій редакції (далі - Управління), затвердженого рішенням І сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 №7/20 "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання", приймаючи до уваги не виконання Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області п. 4.4. договору оренди № 4950 від 22.08.2032, керуючись п.п. 7.1, та беручи до уваги п. 10.6. вказаного договору оренди, у зв`язку з неподанням орендарем заяви на продовження договору оренди.

Відповідач звертає увагу на те, що відповідно до Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 доступ до електронної торгової системи надається після проходження процедури реєстрації на веб-сайті електронного майданчика. Учасниками аукціону, визначаються особи, які подали заявку у встановленому Законом порядку через оператора електронного майданчика.

За твердженнями відповідача, відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, звернень Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області в державній електронній торговій системі РroZorrо не було.

Управління комунального майна та приватизації листом від 12.01.2022 №265 повідомило Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" про те, що, термін дії договору №4950 від 22.08.2012 про передачу в орендне користування нежитлових приміщень загальною площею 1456,43 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В сплив 22.06.2021. У відповідності до п.п. 135 та 136 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок), договори оренди можуть бути продовжені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої до державної електронної торгової системи (далі - ЕТС) не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору оренди. Заява щодо продовження терміну дії договору оренди Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області у встановлений термін не подана. Також, протягом терміну дії договору оренди орендарем не виконується його суттєва умова, а саме у встановлений термін не сплачується орендна плата до міського бюджету, в результаті чого утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було прийнято рішення та видано наказ від 22.12.2021 № 2135 про припинення договору оренди № 4950 від 22.08.2012, укладеного з Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області на нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В. Орендарю необхідно сплатити заборгованість, яка має місце та здати приміщення за актом приймання-передачі. Нарахування орендної плати припиняється з дати підписання акту приймання-передачі. У разі не повернення майна у визначений термін, у період з моменту встановленого для повернення майна до моменту підписання акту приймання-передачі, може бути нараховано неустойку за кожний прострочений день у 2-кратному розмірі орендної плати. В іншому випадку, Управління змушене буде здійснити заходи щодо виселення в судовому порядку та віднесенням на рахунок орендаря судових витрат.

Отже, Управління комунальною майна та приватизації наполягає на правомірності прийнятого наказу про припинення договору оренди; відсутності правових підстав для скасування наказу Управління комунального майна та приватизації від 22.12.2021 № 2135 "Про припинення договору оренди № 4950 від 22.08.2012 на нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В" та продовження терміну дії договору оренди.

В своїх поясненнях Харківська міська рада вказала про те, що скільки протягом терміну дії договору оренди, Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області не виконується його суттєва умова, а саме у встановлений термін не сплачується орендна плата до міського бюджету, в результаті чого утворилась заборгованість. Отже, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було прийнято рішення та видано наказ від 22.12.2021 № 2135 про припинення договору оренди № 4950 від 22.08.2012, укладеного з Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області на нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В.

Також, Харківська міська рада вказує, що Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Благовіст" Харківської області не надає до суду інформації чи доказів відсутності у нього заборгованості в 2021 році за договором оренди №4950 від 22.08.2012, як на час подання заяви для продовження дії договору оренди, так і на час припинення з 22.06.2021 та видання наказу управлінням комунальною майна та приватизації від 22.12.2021 № 2135 "Про припинення договору оренди №4950 від 22.08.2012 на нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В".

Харківська міська рада вважає дії Управління комунального майна та приватизації щодо прийняття наказу про припинення договору оренди правомірними та такими, що направлені на захист майнових прав Харківської міської територіальної громади.

Отже, ХМР повністю підтримує Управління комунального майна та приватизації його висновки наведені у відзиві на позовну заяву у справі № 922/753/22 та заявляє про відсутність правових підстав для визнання незаконним та скасування наказу Управління комунального майна та приватизації від 22 12 2021 року №2135 "Про припинення договору оренди №4950 ви 22.08.2012 на нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В", а також вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання продовженим договору оренди № 4950 від 22.08.2012 на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 2 роки 11 місяців, починаючи з 22.06.2021.

Управління освіти Салтівського району Харківської міської ради в своїх поясненнях вказує наступне.

18.01.2022 до Управління освіти надійшов лист з УКМтП від 12.01.2022 № 265 з повідомленням, що строк дії договору оренди від 22.08.2012 № 4950 сплив 22.06.2021. УКМтП видано наказ від 22.12.2021 № 2135 про припинення договору оренди від 22.08.2012 № 4950, необхідності сплати орендарем заборгованість та повернути приміщення за актом приймання-передачі. Управлінням освіти на адресу ХП НВП "Благовіст" направлено лист-запрошення до Управління освіти від 21.01.2022 № 225/01-37/22 та на зустрічі керівнику ХП НВП "Благовіст" запропоновано звільнити орендовані приміщення, сплатити заборгованість та підписати акт приймання-передачі орендованих приміщень у зв`язку з закінченням строку договору оренди. Керівник ХП НВП "Благовіст", Говорун С.Л., відмовилась звільнити орендовані приміщення та підписати акт приймання-передачі. У той же час, у відповіді на надіслані їй листи повідомила про неможливість використовувати орендовані приміщення за призначенням. Станом на теперішній час ХП НВП "Благовіст" (орендар) продовжує займати орендовані приміщення, орендну плату не сплачує, загальна заборгованість перед Управлінням освіти складає 274648,09 грн., в тому числі по виконавчому провадженню 158998,20 грн.

Отже, Управління освіти Салтівського району Харківської міської ради просить суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ХП НВП "Благовіст" до УКМтП ДЕ та КМ ХМР та винести законне та обґрунтоване рішення, яке б не порушувало прав третіх осіб.

У відповіді на відзив позивач вказує, що з огляду на приписи ст. 764 ЦК України, ст. 284 Господарського кодексу України, та умови договору №4950, відповідачем за текстом відзиву не надано належних та допустимих доказів повідомлення орендаря про наявність у орендодавця заперечень протягом одного місяця після закінчення строку договору щодо його продовження, оскільки рішення про припинення дії договору було прийнято УКМтП ДЕ та КМ ХМР лише 21.12.2021 шляхом прийняття наказу №2135, яким договір оренди №4950 від 22.08.2012 припинено з 22.06.2021. Оскільки протягом одного місяця після закінчення строку договору жодних рішень та повідомлень про припинення договору оренди від орендодавця не надходило, з огляду на принцип мовчазної згоди договір оренди №4950 від 22.08.2012 продовжився на той самий строк (2 роки 11 місяців), а саме, до 21.05.2024 року. Відсутність з боку орендодавця будь-яких заперечень вказує на його згоду із продовженням орендних відносин із позивачем на тих самих умовах, що існували до спливу строку договору оренди.

Також, за твердженнями позивача, мало місце також порушення відповідачем прав позивача на своєчасне подання заявки до ЕТС, оскільки позивач мав право на продовження договору оренди без проведення аукціону. При цьому, рішення про відмову в продовженні терміну дії договору прийнято відповідачем лише 22.12.2021, тобто через 6 місяців після закінчення строку дії відповідного договору №4950. Отже, вказане рішення про відмову в продовженні дії договору оренди прийнято відповідачем після закінчення строку дії договору та поза межами строків.

У своїх запереченнях відповідач вказує, що як в позовній заяві, так і у відповіді на відзив позивач не зазначає про грубе порушення ним та триваючу заборгованість з орендної плати та пені за договором оренди комунального майна № 4950 від 22.08.2012. Відповідно до інформації УКМтП ДЕ та КМ ХМР від 23.06.2023 № 3256 щодо заборгованості по орендній платі та пені за договором оренди № 4950 від 22.08.2012 укладеним з ХП НВК "Благовіст" Харківської області, зазначено, що:

- станом на 01.01.2021 заборгованість по орендній платі та пені складає 930425,98 грн, а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 563523,35 грн.; заборгованість по пені в розмірі 370902,63 грн. Нараховано орендної плати та пені за 2021 рік в розмірі 173491,46 грн. Сплачено у 2021 році орендної плати в розмірі 401601,63 грн. За станом на 22.12.2021 року (наказ №2135 від 22.12.2021 "Про припинення договору оренди № 4950 від 22.08.2012) на нежитлові приміщення за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В" заборгованість по орендній платі та пені складає 704328,05 грн., а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 263180,59 грн.; заборгованість по пені в розмірі 441147,46 грн.

- станом на 01.01.2022 заборгованість по орендній платі га пені складає 708315,81 грн., а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 563523,35 грн.; заборгованість по пені в розмірі 442289,00 грн. Нараховано орендної плати та пені за 2022 рік в розмірі 169770,62 грн. Сплачено у 2022 році орендної плати та пені в розмірі 272477,77 грн.

- станом на 01.01.2023 заборгованість по орендній платі та пені складає 605608,66 грн, а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 177229,21 грн.; заборгованість по пені в розмірі 428379,45 грн. Нараховано орендної плати та пені за період 01.01.2023 по 20.06.2023 в розмірі 102869,60 грн. Сплачено пені за період з 01.01.2023 по 20.06.2023 в розмірі 10000 грн.

- станом на 20.06.2023 заборгованість по орендній платі та пені без нарахувань орендної плати за червень 2023 складає 698478,26 грн, а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 234463,19 грн; заборгованість по пені в розмірі 464015,07 грн.

Додатково відповідачем повідомлено, що оскільки до теперішнього часу не отримано акту приймання-передачі майна з орендного користування, Управлінням продовжується нарахування орендної плати та пені.

Відтак, за твердженнями відповідача, позивачем систематично грубо порушено умови договору оренди №4950 від 22.08.2012. Вказані обставини, як вказує відповідач, унеможливили подання позивачем заяви на продовження договору оренди в електронній формі, як це передбачено вимогами чинного законодавства для продовження орендарю договору оренди № 4950 від 22.08.2012.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами частин 1-3 статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути, зокрема, державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із частинами 1, 2 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

3 жовтня 2019 року Верховною Радою України прийнято закон "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ, яким визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року з дня введення в дію цього Закону (з 1 лютого 2020 року).

Вказаний Закон є спеціальним та таким, що регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Дія цього Закону не поширюється на відносини концесії державного та комунального майна.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Так як на момент закінчення терміну дії договору (19.03.2021) вже діяв Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, який набрав чинності з 01.02.2020, умови щодо продовження строку дії договору оренди підпадали під регулювання цього закону.

Статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на час закінчення дії договору оренди) передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" право на отримання в оренду державного та комунального майна, що не міститься в Переліку першого типу, без проведення аукціону також мають, зокрема, заклади освіти всіх форм власності, що мають ліцензію на провадження освітньої діяльності.

Судом встановлено, що дія договору неодноразово продовжувалась, що підтверджується доданими до матеріалів справи додатковими угодами. При цьому, позивач відноситься до підприємств, установ, організацій, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством, відтак договір може бути продовжений без проведення аукціону.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Аналогічні за змістом положення містяться в пункті 143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020.

Згідно з пунктом 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020, після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 Закону про оренду майна.

Так, згідно з частиною дев`ятою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 Закону.

За результатом дослідження наданих до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що відповідач в межах строку дії договору, не прийняв рішення про оголошення аукціону на право продовження договору, за результатами якого такий договір може бути продовженим, в тому числі з існуючим орендарем, а після закінчення строку у 30-денний термін - рішення про відмову у продовженні договору.

Так, рішення про відмову в продовженні терміну дії договору прийнято відповідачем лише 22.12.2021, тобто через 6 місяців після закінчення строку дії відповідного договору №4950.

Тобто, вказане рішення про відмову в продовженні дії договору оренди прийнято відповідачем після закінчення строку дії договору та поза межами строків, визначених частиною четвертою статті 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування (частина четверта статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Частиною шостою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що будь-яке рішення, передбачене частиною четвертою цієї статті, приймається з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, на підставі довідки балансоутримувача, в якій зазначається інформація про:

- наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки;

- факти суттєвого (більше ніж на три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів;

- результати перевірок, які балансоутримувач та/або орендодавець здійснювали протягом строку оренди, а також інформація про цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди. У разі якщо перевірками виявлено порушення умов договору оренди, зазначається інформація про вжиті орендарем заходи для припинення порушення або про те, що порушення тривало і після строку, визначеного орендодавцем або балансоутримувачем для усунення порушення. Строк на усунення виявлених порушень не може перевищувати 30 календарних днів з дати отримання орендарем відповідного припису.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято:

- у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону;

- якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю;

- якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк;

- якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця;

- якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців;

- якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 7 "Про оренду державного та комунального майна" підставами для відмови у включенні майна до одного з Переліків або виключення майна із одного з Переліків є неможливість використання об`єкта за цільовим призначенням, яке заявлено потенційним орендарем, у разі якщо орендар не має права використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням згідно з випадками і з урахуванням обмежень, встановлених Порядком передачі майна в оренду.

Так, договір №4950 був укладений без проведення аукціону із закладом освіти, який мав ліцензію на провадження освітньої діяльності, відповідно позивач, який є закладом освіти і має ліцензію на провадження освітньої діяльності, звернувся із заявою на продовження договору оренди у порядку та строки передбачені законодавством.

Частиною 7 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у статті 764 ЦК України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Аналогічні положення містяться в частині 4 статті 284 Господарського кодексу України, якою встановлено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, що в разі, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Загальний порядок укладання, зміни та розірвання господарських договорів, які вчиняються в письмовій формі, пов`язує момент реалізації учасником правовідносин власного волевиявлення на виникнення, зміну чи припинення правовідносин зі здійсненням ним такого волевиявлення в належний спосіб.

У постанові від 21.12.2022 у справі № 910/16513/21 колегія суддів Верховного суду зазначила, що правовідносини щодо продовження строку дії договорів оренди державного та комунального майна регулюються також положеннями статті 764 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Водночас необхідно зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).

Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори.

Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України, спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Суть поновлення договору оренди згідно вищенаведених норм полягає у тому, що орендар продовжує користуватися орендованим майном після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує протягом одного місяця після закінчення строку договору у його поновленні. Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді" і у такому випадку орендар може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 2.3, 2.4. договору, майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендодавця. Орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві майно в термін, що вказаний в листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін.

Отже, за наведених умов договору, саме на орендодавця покладався обов`язок складання акту приймання-передавання майна в разі припинення договору оренди.

В той же час, орендодавець до орендаря з приводу підписання акту приймання-передавання майна у зв`язку із припиненням строку дії договору та вимог про повернення орендованого майна не звертався протягом 30 днів з дня закінчення строку дії договору, що, в подальшому мало наслідком продовження користування позивачем орендованим майном за відсутності заперечень орендодавця протягом місяця після закінчення 22.06.2021 строку дії договору.

Крім того, оскільки відповідач не висловив своїх заперечень проти продовження дії договору оренди та не вимагав від позивача повернення орендованого майна, позивач продовжував користуватися орендованими приміщеннями.

Вищенаведене, з огляду на відсутність з боку відповідача заперечень щодо продовження договору оренди, свідчить про те, що позивач продовжив реалізацію свого права оренди.

З огляду на приписи ст. 764 ЦК України, ст. 284 Господарського кодексу України, та умови договору №4950, відповідачем за текстом відзиву не надано належних та допустимих доказів повідомлення орендаря про наявність у орендодавця заперечень протягом одного місяця після закінчення строку договору щодо його продовження, оскільки рішення про припинення дії договору було прийнято УКМтП ДЕ та КМ ХМР лише 21.12.2021 шляхом прийняття наказу №2135, яким договір оренди №4950 від 22.08.2012 припинено з 22.06.2021.

Відсутність з боку орендодавця будь-яких заперечень вказує на його згоду із продовженням орендних відносин із позивачем на тих самих умовах, що існували до спливу строку договору оренди.

Суд зазначає, що Закон України "Про оренду державного та комунального майна" не регулює порядок поновлення договору оренди на строк, який було раніше встановлено договором у разі продовження користування орендарем орендованим майном після закінчення строку договору та за відсутності заперечень орендодавця протягом місяця.

Натомість положення ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України врегульовують такі підстави для поновлення договору оренди та визначають, що в разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Зокрема, п.143 "Порядку передачі в оренду державного та комунального майна", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 р. № 483, встановлено, що орендар, що має намір продовжити договір оренди, що підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Водночас, у пункті 143 вказаного "Порядку передачі в оренду державного та комунального майна" також визначено дії орендодавця в разі неподання орендарем заяви про продовження договору оренди за три місяці до закінчення строку дії договору.

Зокрема, зазначено, що якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та повідомляє про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Отже, наведеним пунктом також встановлено не лише строк та обов`язок звернення орендаря, а й обов`язок орендодавця повідомити орендаря про припинення договору оренди та повернення орендованого майна в разі неподання орендарем відповідної заяви.

В такому разі, якщо відповідач вважав, що заяву про продовження договору оренди не подано позивачем у встановлений строк, він мав повідомити орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено і такий договір підлягає продовженню за результатами проведення аукціону.

Проте, як було зазначено, жодних дій з боку відповідача не вчинялося.

Так, сторонами по справі не надано доказів повідомлення орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та через неподання орендарем відповідної заяви у визначений Законом та п. 143 Порядку строк, а саме, не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору.

Крім того, про необхідність складання між балансоутримувачем та орендарем та підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна було повідомлено лише у листі від 31.01.2023, тобто більше ніж через 1,5 роки після закінчення строку дії договору, що також суперечить приписам п. 143 Порядку.

Таким чином, з боку відповідача-орендодавця будь-яких рішень щодо заяви позивача про продовження дії договору та припинення такого договору у зв`язку із його закінченням не приймалось. Отже, відсутність належного повідомлення позивача про припинення дії договору з боку відповідача вказує на його згоду із продовженням орендних відносин із позивачем на тих самих умовах, що існували до спливу строку договору оренди.

Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі № 910/10444/20).

Так, позивач, здійснюючи правомірну поведінку, має "законні очікування" на відповідну добросовісну поведінку відповідача та застосування до позивача тих процедур, що є передбачуваними і очікуваними для нього.

Отже, у позивача фактично виникли права та "правомірні очікування" на продовження строку дії договору, а тому дії з прийняття наказу у грудні 2021 року, яким вирішено вважати припиненим договір оренди від 22.08.2012 року з червня 2021 року, були непослідовними, суперечливими та такими, що зумовили порушення прав Позивача як орендаря.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 907/584/21 та у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 910/16513/21.

Так, відповідно до пункту 10.5 договору оренди сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом 30 днів, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, тобто після 22.06.2021, відповідач не ініціював припинення договору оренди, а навпаки, ще до закінчення строку дії договору оренди відповідач прийняв рішення про включення позивача до підприємств, що надають соціально значущі послуги, що, взагалі, надавало можливість укласти договір оренди без проведення аукціону.

Разом з тим, пунктом 136 Порядку № 483 передбачено, що заява подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі. Орендар додає до заяви документи, передбачені пунктом 113 цього Порядку та звіт про оцінку майна. Рецензування звіту про оцінку майна здійснюється відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до ст. 1 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ від 03.10.2019 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року, крім: положень статей 5, 6, 11, 14, частини восьмої статті 15, частини шостої статті 16 цього Закону (в частині роботи ЕТС), які стосуються внесення (включення) та опублікування інформації в ЕТС, подання заяв, у тому числі заяв на оренду, в ЕТС, опублікування в ЕТС Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, які вводяться в дію з 1 жовтня 2020 року. Внесення (включення) та опублікування інформації, оприлюднення Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, що передбачені статтями 5, 6, 14, частиною восьмою статті 15, частиною шостою статті 16 цього Закону, здійснюються на офіційних веб-сайтах орендодавців, а також у друкованих засобах масової інформації, якщо це передбачено рішенням представницького органу місцевого самоврядування, до моменту введення в дію положень, передбачених цим підпунктом. Подання заяв, у тому числі заяв на оренду, передбачених статтями 6, 11, 14 цього Закону, здійснюється в паперовій або в електронній формі (без використання ЕТС) до моменту введення в дію положень, передбачених цим підпунктом пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Отже, з 01.10.2020 заяви про продовження договорів оренди комунального майна подаються через електронну торгову систему.

Таким чином, для продовження договору оренди комунального майна орендар зобов`язаний надати орендодавцю в установлений строк (не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди) відповідну заяву, яка починаючи з 01.10.2020 подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі, та звіт про оцінку майна, який підлягає рецензуванню відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідач не надав суду доказів внесення "інформації" про обєкт оренди за договором оренди № 4950 від 22.08.2012, проте посилається на те, що за спірним договором не було подано у встановлений строк заяву про його продовження.

Суд приходить до висновку, що відсутність в ЄТС "інформації" про частину нежитлової будівлі літ. "А-2" за адресою м.Харків, вул.Академіка Павлова, 146-В (а саме нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 1456,43 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В), що є предметом спірного договору оренди № 4950 від 22.08.2012, унеможливлює подання у встановленому порядку заяви орендарем на продовження терміну договору оренди № 4950.

Відтак, ні станом на сьогодні, ні станом на дату закінчення договору, ні за 3 місяці до закінчення договору відповідач не розмістив "інформацію" в ЕТС, у зв`язку з чим орендар не отримав можливість реалізувати своє право на подання заяви про продовження договору оренди до закінчення строку дії відповідного договору.

Лист позивача про необхідність внесення відповідної інформації залишився без реагування з боку відповідача.

Посилання відповідача на наявність службового підроблення листа не приймається судом, оскільки базуються на припущеннях відповідача.

При цьому рішення про відмову в продовженні терміну дії договору прийнято відповідачем лише 22.12.2021, тобто через 6 місяців після закінчення строку дії відповідного договору №4950.

Отже, вказане рішення про відмову в продовженні дії договору оренди прийнято відповідачем після закінчення строку дії договору та поза межами строків, визначених частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У постанові від 21.12.2022 у справі № 910/16513/21 колегія суддів Верховного суду зазначила, що правовідносини щодо продовження строку дії договорів оренди державного та комунального майна регулюються також положеннями статті 764 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У своєму Рішенні від 13.03.2012 № 5-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Цивільного кодексу України не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу.

Конституційний суд України у своєму Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 наголосив на тому, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Реальне існування правової визначеності зумовлює довіру суспільства до діяльності держави, до судової системи, належне ставлення до права та закону. Відсутність правової визначеності, навпаки, спричиняє порушення прав, свобод та законних інтересів осіб, руйнує основи правової системи.

Колегія суддів суду касаційної інстанції звернула увагу, що коли законодавство припустило множинне тлумачення прав та обов`язків особи і така особа обрала спосіб поведінки, який не суперечить одному із них, поведінку особи не можна вважати протиправною.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 911/139/21.

Таким чином, правовідносини, які виникли в даній справі, врегульовані як Законом про оренду майна, так і положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

При цьому Цивільний кодекс України, будучи основним актом цивільного законодавства, встановлює більш сприятливий підхід для орендаря, а отже саме норми Цивільного кодексу України повинні бути застосовані при продовженні договору оренди, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавцем, відповідачем) та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендарем, позивачем).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 910/16513/21.

Разом з тим відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у статті 3 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак, цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин. Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 Цивільного кодексу України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити. Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами. Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення (вказаний правовий висновок в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Так, як вже зазначалося раніше, в пункті 10.5 договору оренди сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Таким чином, зважаючи на врегулювання сторонами договору оренди питання його продовження та враховуючи принципи свободи та обов`язковості договору, суд доходить висновку, що договір оренди є продовженим на той самий строк і на тих самих умовах у зв`язку з відсутністю заяви однієї з сторін договору про його припинення протягом місяця після закінчення строку дії договору.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 910/16513/21.

Враховуючи вищенаведене, оскільки протягом одного місяця після закінчення строку договору жодних рішень та повідомлень про припинення договору оренди від орендодавця не надходило, з огляду на принцип мовчазної згоди договір оренди №4950 від 22.08.2012 продовжився на той самий строк (2 роки 11 місяців), а саме, до 21.05.2024 року.

Згідно статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди. Наведені приписи також кореспондуються із умовами договору оренди №4950, яким встановлено підстави припинення договору.

Частинами 2, 3, 4 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 встановлено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором. У разі банкрутства орендар відповідає за свої борги майном, яке належить йому на праві власності, відповідно до законодавства України. Договір оренди вважається припиненим в односторонньому порядку за умови встановлення факту надання орендарем недостовірної інформації про право бути орендарем відповідно до положень частин третьої і четвертої статті 4 цього Закону.

Наказом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.12.2021 № 2135 "Про припинення договору оренди" визначено, що договір оренди від 22.08.2012 №4950 припинено з дати закінчення строку дії договору, а саме від 22.06.2021.

Отже, вказаним наказом від 22.12.21 відповідач в односторонньому порядку з 22.06.21 року припинив позивачу дію договору оренди від 22.08.12 № 4950.

Пунктом 10.2. договору сторони погодили, що зміни до умов цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом 20 днів з дати їх подання до розгляду.

У відповідності до п. 10.3 договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Пунктом 10.6. договору сторони визначили, що чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Як було зазначено вище, наказом від 22.12.2021 вирішено припинити з 22.06.2021 договір у зв`язку з закінченням строку його дії.

Вказаний наказ прийнято з порушенням строків, а дії щодо прийняття Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради наказу від 22.12.2021 за №2135 "Про припинення договору оренди" в частині одностороннього припинення договору оренди з позивачем з 22.06.2021 не можна вважати правомірним, оскільки вони не відповідають вищевикладеним вимогам законодавства та умовам договору.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання незаконними і скасування пунктів 1, 2 наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.12.2021 № 2135.

При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача та третіх осіб у справі про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Під час розгляду вказаної позовної заяви наразі не вирішується питання щодо наявності чи відсутності заборгованості з орендної плати, оскільки предметом спору та підставами позову є саме порушення порядку прийняття оскаржуваного наказу, а також дотримання сторонами процедури поновлення договору оренди нерухомого майна.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що саме неподання орендарем заяви на продовження договору оренди слугувало в якості підстави для прийняття оскаржуваного наказу, відтак, доводи відповідача про наявність заборгованості не можуть братися до уваги як підстава для прийняття оскаржуваного наказу про припинення дії договору.

Разом з тим, положеннями договору врегульовано, що наявність заборгованості з орендної плати є підставою для розірвання договору оренди та повернення майна за актом прийому-передачі.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач звертався до позивача з вимогою про розірвання договору та повернення майна.

Щодо посилань Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на тривале порушення позивачем умов договору оренди № 4950 від 22.08.12 та наявності заборгованості зі сплати орендної плати судом встановлено наступне.

У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив відповідач посилається на судові справи.

22.08.2012р. між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та Харківським приватним навчально - виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №4950, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 1456,43 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресо: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В та знаходиться на балансі управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (балансоутримувач). Право на оренду цього майна отримано орендарем на підставі наказу Управління комунального майна та приватизації № 2565 від 25.07.2012 р.

Умовами договору, зокрема, визначено розмір орендної плати відповідно до Методики розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 р. № 566/11, визначено ставку орендної плати (ставка орендної плати складає 10 %), встановлено розмір орендної плати за базовий місяць.

13.09.2012 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору оренди №4950 від 22.08.2012р., відповідно до якої пункти 1.2. та 3.2. вказаного договору оренди були викладені в наступній редакції: "1.2. майно передається в оренду з метою використання: приватний навчальний заклад - 53,5 кв.м.; дитячий клуб - 113,6 кв.м.; дошкільний навчальний заклад - 1289,33 кв.м.; 3.2. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011р. № 566/11. Орендна плата за серпень 2012 року розраховується згідно з додатком до цього договору і складає 4083,68 грн. без ПДВ. Ставка орендної плати складає - 10%, 5%, 1%.".

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.06.2015 у справі №922/1772/15 за позовом прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів - Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання недійсною додаткової угоди, позов задоволено, визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 13.09.2012 до договору оренди №4950 від 22.08.2012, яка укладена між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" Харківської області (позовні вимоги обгрунтовані тим, що додатковою угодою № 1 від 13.09.2012 сторонами узгоджено ставку орендної плати нижче, ніж передбачено вимогами чинного законодавства).

В подальшому, за позовом прокуратури Харківської області рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2016 року по справі № 922/382/16 з Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області стягнуто з Харківського приватного НВК "Благовіст" на користь Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради заборгованість з орендної плати у сумі 306367,35 грн. Стягнуто з Харківського приватного НВК "Благовіст" на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради заборгованість з орендної плати у сумі 790572,61грн. (позовні вимоги обгрунтовані тим, що у зв`язку із визнанням недійсною додаткової угоди № 1 від 13.09.2012 до договору оренди №4950 від 22.08.2012 орендна плата сплачувалась в меншому розмірі).

В 2016 році Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з НВК "Благовіст" орендної плати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у сумі 131025,72 грн. та ПДВ у розмірі 422621,14 грн. (ПДВ за період серпень 2012 року - грудень 2015 року - 204244,90 грн.; ПДВ за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у сумі 87350,52 грн.

Відповідач посилався на те, що позивач не в повному обсязі сплачує орендну плату, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.01.2017 у справі № 922/4682/16,з урахуванням касаційного перегляду (Постанова Вищого господарського суду від 12.07.2017) стягнуто з Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області на користь Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради заборгованість з орендної плати (включаючи ПДВ) за договором оренди від 22.08.2012 р. № 4950 у розмірі 131025,72 грн., в частині стягнення суми ПДВ у позові відмовлено.

Вказані судові рішення свідчать про те, що НВК "Благовіст" з моменту укладання договору оренди №4950 від 22.08.2012 виконував договірні зобовязання відповідно до узгоджених умов договору, до якого укладалися додаткові угоди, проте враховуючи визнанням недійсною додаткової угоди № 1 від 13.09.2012 встановлено, що для сплати орендної плати необхідно застосовувати іншу процентну ставку, у зв`язку із чим орендна плата сплачувалась в меншому розмірі. Наведеними судовими рішеннями було достягнуто з орендаря орендну плату за період з 2012 р. по 2016 рік.

На виконання зазначених рішень господарським судом Харківської області видано відповідні накази, які долучені відповідачем до матеріалів даної справи (а.с. № 155-156).

Згідно доданого до матеріалів справи Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області № 5098/5708/14/20/04.4 від 28.02.2020, у відділі примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 57986396 з виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/4682/16 та №922/382/16 ВП № 56791640 з примусового виконання наказу №922/382/16 у сумі 306367,35 грн на користь Управління освіти адміністрації Московського району, ВП №56642313 з примусового виконання наказу №922/382/16 на суму 790572,61 грн на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ВП № 56790181 з примусового виконання наказу № 922/4682/16 на користь Управління освіти на суму 131025,72 грн. наказу (а.с. № 152-154).

Разом з тим, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради додано до матеріалів справи Довідку про наявність та розмір заборгованості з орендної плати за договором оренди № 4950 від 22.08.2012, з якої вбачається, що за даними Управління освіти адміністрації Салтівського району Харківської міської ради станом на 01.10.2021 обліковувалась заборгованість за судовою справою №922/4682/16 в розмірі 131025,72 грн, у період з 01.10.2021 здійснювалось погашення заборгованості та станом на 04.02.2022 заборгованість була повністю погашена (переплата 964,85 грн) (а.с. №157).

Крім того, згідно зазначеної вище Довідки, відбувалось виконання судового рішення по справі № 922/382/16 зі сплати 306367,35 грн (станом на 31.03.2017 обліковувалась заборгованість у сумі 288998,20 грн, з 07.02.2022 по 23.02.2023 здійснювалось погашення заборгованості і згідно Довідки залишок заборгованості за судовим рішенням складає 159998,20 грн) (а.с. №158).

Наведене свідчить про вчинення позивачем дій, направлених на виконання рішень суду та оплати заборгованості за період з 2012 по 2015 рік, яка виникла у звязку із невірно застосованою сторонами відсотковою ставкою орендної плати (в меншому розмірі, ніж це було передбачено чинним на момент укладання додаткової угоди №1).

В подальшому, рішенням господарського суду Харківської області від 08 листопада 2017 року у справі №922/4561/16, на яке також посилається відповідач у відзиві на позовну заяву у даній справі, відмовлено Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в задоволенні позову про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 22 серпня 2012 року № 4950 та додаткових угод до нього, виселення відповідача з нежитлових приміщень, загальною площею 1456,43 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 146-В, з передачею даних приміщень Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та стягнення заборгованості по орендній платі за договором від 22 серпня 2012 року № 4950 та додаткових угод в сумі 245379,52 грн, у зв`язку з неналежним виконанням Харківським приватним навчально-виховного комплексу "Благовіст" умов договору оренди в частині проведення своєчасних розрахунків за користування нерухомим майном, - в повному обсязі з огляду на наявність доказів погашення Харківським приватним навчально-виховним комплексом "Благовіст" заборгованості з виплати орендної плати в розмірі, передбаченому додатковою угодою до договору оренди № 4950 від 22 серпня 2012 року. У вищезазначеній справі судом встановлено відсутність заборгованості у Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області зі сплати орендних платежів за період з квітня 2016 року по жовтень 2016 року, недоведеність позивачем наявності у відповідача заборгованості з виплати орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Щодо доводів відповідача відносно порушення позивачем умов договору та несплати орендної плати більше ніж 3 місяці, що, серед іншого, стало підставою для прийняття оскаржуваного Наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.12.2022 № 2135 на дату прийняття зазначеного Наказу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до умов договору, орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця (п.3.5. договору).

Згідно наявної в матеріалах справи Довідки Управління освіти, доданої відповідачем, залишок заборгованості з орендної плати за договором оренди №4950 станом на 01.01.2022 року складав 6302,13 грн., погашення якої, відповідно даних зазначеної довідки, відбулося 13.01.2022. В січні 2022 відбулось нарахування орендної плати в сумі 6384,01 грн., яка була погашена 15.02.2022 року, що свідчить про своєчасність здійснення щомісячних платежів з орендної плати до березня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з березня 2022 року орендна плата за договором №4950 не вносилась. Листами від 30.06.2022 №77 та від 14.10.2022 №414 НВК "Благовіст" звертався до Управління освіти адміністрації Салтівського району Харківської міської ради в яких, посилаючись на введення військового стану та неможливість використання об`єкту оренди за призначенням, просив не здійснювати нарахування орендної плати до скасування військового стану та можливості використовувати об`єкт оренди за його призначенням.

Відповідачем також додано до матеріалів справи Лист Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради за вих. № 3256 від 23.06.2023 на ім`я директора юридичного департаменту, згідно якого станом на 01.01.2021 заборгованість по орендній платі та пені складає 936425,98 грн, з яких заборгованість по орендній платі - 565523,35 грн, заборгованість по пені 370902,63 грн.

В матеріалах справи відсутні накази господарського суду на виконання рішення суду або відкриті виконавчі провадженні щодо стягнення з НВК "Благовіст" сум пені та з даних зазначеного листа неможливо встановити період, за який обліковується борг зі сплати орендної плати з його підставою (судове рішення №922/382/16, на виконання якого видано Наказ або щомісячні платежі).

Натомість, у зазначеному Листі за вих.№ 3256 від 23.06.2023 повідомлено, що за 2021 рік нараховано орендної плати та пені в розмірі 173491,46 грн, сплачено у 2021 році орендної плати в розмірі 401604,63 грн. Нараховано орендної плати та пені за 2022 рік в розмірі 169770,62 грн, сплачено у 2022 році орендної плати та пені в розмірі 272477,77 грн. З наведеного вбачається, що позивачем в 2021 та 2022 році орендна плата, за даними, згідно наведеного вище Листа, сплачувалась у більшому розмірі, ніж нарахована за 2021 та 2022 рік.

Доводи відповідача про тривале (більше 3-х місяців) невиконання суттєвої умови договору сплати орендної плати не підтверджені належними доказами.

З наведеного вбачається, що позивачем до введення на території України військового стану виконувались рішення господарського суду у справі № №922/382/16, № 922/4682/16 та станом на дату прийняття Наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.12.2022 № 2135 здійснювались щомісячні платежі зі сплати орендної плати за договором оренди №4950 від 22 серпня 2012 року

Отже, доводи відповідача стосовно несплати орендної плати більше 3 місяців, як на підставу для припинення договору оренди №4950 від 22 серпня 2012 року, не приймаються судом, як недоведені.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 626-628, 651, 759, 763, 764 Цивільного кодексу України; ст.ст. 179, 284, 383 Господарського кодексу України; 7, 15, 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на час закінчення дії договору оренди); ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконними і скасувати пункти 1, 2 наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.12.2021 № 2135.

Визнати продовженим договір оренди від 22.08.2012 № 4950 на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 2 роки 11 місяців, починаючи з 22.06.2021.

Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, місто Харків, майдан Конституції, буд. 16, ) на користь Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Благовіст" Харківської області (61146, м. Харків, Московський район, вул. Академіка Павлова, 146-В, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 4294,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "07" липня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко