РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2023Справа № 400/6072/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Шокало О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Аріс-Контракт" (вул. Артилерійська, буд. 18, м.Миколаїв, 54006)

до Міністерства юстиції України (вул. Городецького 13, м.Київ, 01001)

За участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мотус Анте" (пров. Василя Жуковського, буд. 15, корп. 3, оф. 1, м.Київ, 03022)

2. Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (вул. Андріївська, буд.4, м.Київ, 04070)

про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи-1: Ауксутіс Е.С.;

від третьої особи-2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Аріс-Контракт" (далі - позивач) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.06.2021 року №2087/7 "Про відмову у задоволенні скарги", винесений на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.06.2021 року за результатами розгляду скарги ТОВ Фірма "Аріс-Контракт" від 19.04.2021 року, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 26.04.2021 року №15306-33-21;

- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ТОВ Фірма "Аріс-Контракт" від 19.04.2021 року, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 26.04.2021 року №15306-33-21 згідно Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду від 08.02.2022, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою П`ятого апеляційного господарського суду від 20.06.2022, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 скасовано та провадження в адміністративній справі №400/6072/21 - закрито.

04 липня 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Аріс-Контракт", в якій містилась вимога передати справу до Господарського суду м. Києва, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

Ухвалою П`ятого апеляційного господарського суду від 11.07.2022 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Аріс-Контракт" задоволено та передано справу №400/6072/21 до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 суддею Літвіновою М.Є. (відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2022) прийнято справу № 400/6072/21 до свого провадження у порядку загального позовного провадження, згідно статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мотус Анте" та Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", підготовче засідання призначено на 21.09.2022.

08.09.2022 через відділ діловодства суду від представника третьої особи - 1 надійшли письмові пояснення, до яких була долучена заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; клопотання про залучення до участі у справі третьої особи; клопотання про витребування доказів.

09.09.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до суду від представника відповідача надійшов відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 задоволено заяву представника третьої особи - 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник позивача та представник третьої особи - 2 21.09.2022 у підготовче засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час були повідомленим належним чином.

Судом у підготовчому засідання 21.09.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.10.2022.

26.09.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

12.10.2022 через відділ діловодства суду від представника третьої особи - 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 задоволено заяву представника третьої особи - 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

17.10.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.10.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Судом у підготовчому засідання 17.10.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.11.2022.

Представники позивача та третьої особи - 2 02.11.2022 у підготовче засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час були повідомленим належним чином.

Судом у підготовчому засіданні 02.11.2022 розглядалось клопотання представника третьої особи - 1 про витребування доказів.

Представник відповідача 02.11.2022 у підготовчому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про витребування доказів.

Представник третьої особи - 1 02.11.2022 у підготовчому засіданні просив задовольнити клопотання про витребування доказів.

Судом у підготовчому засіданні 02.11.2022 без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання представника третьої особи- 1 та відкладено підготовче засідання на 30.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 витребувано у Первомайської міської ради Миколаївської області (55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 3) належним чином завірені копії документів, що знаходяться у реєстраційній справі.

23.11.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Представники позивача та третьої особи - 2 в підготовче засідання 30.11.2022 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили

Судом розглядалось клопотання про залучення до участі у справі третьої особи від 08.09.2022.

Представник відповідача 30.11.2022 у підготовчому засіданні поклався на розсуд суду щодо залучення до участі у справі третьої особи.

Представник третьої особи - 1 30.11.2022 у підготовчому засіданні підтримував клопотання залучення до участі у справі третьої особи.

Судом у підготовчому засіданні 30.11.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Крім того, судом у підготовчому засіданні 30.11.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.12.2022.

Представники позивача та третьої особи - 2 в підготовче засідання 21.12.2022 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом у підготовчому засіданні 21.12.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 23.01.2023.

22.12.2022 через відділ діловодства суду від виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області надійшов лист, в якому останні зазначили, що задля отримання затребуваних копій документів необхідно звернутись до Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

11.01.2023 через відділ діловодства суду від виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області надійшов лист, в якому останні зазначили, що задля отримання затребуваних копій документів необхідно звернутись до Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

Представники позивача та представник третьої особи - 1,2 в підготовче засідання 23.01.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом у підготовчому засіданні 23.01.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.02.2023

23.01.2023 судом направлено запит до Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

14.02.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи - 1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

16.02.2023 через відділ діловодства суду надійшла відповідь на запит.

Представники позивача та третьої особи - 2 в підготовче засідання 22.02.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2023.

В судовому засідання 22.03.2023 оголошено перерву на 19.04.2023.

Присутній у судовому засіданні 19.04.2023 представник третьої особи-1 заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представники інших учасників справи в засідання суду не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (далі також позивач) звернулось до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.06.2021 року № 2087/7 «Про відмову у задоволенні скарги», винесений на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.06.2021 року за результатами розгляду скарги ТОВ Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.04.2021 року № 15306-33-21;

- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу ТОВ Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.04.2021 року № 15306-33-21 згідно Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступними доводами.

17.06.2021 року Міністерством юстиції України на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.06.2021 видано наказ «Про відмову у задоволенні скарги» № 2087/7 (далі оскаржуваний наказ), яким відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021 року на рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагара Г.И. від 15.03.2021 року індексний номер: 57086913.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ винесено на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.06.2021 року, який не відповідає Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 року, та Положенню про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №71/5 від 09.01.2020 року, оскільки його складено при розгляді скарги ТОВ Фірма «Аріс-Контракт», яка не була розглянута по суті, а також не наведено правових обґрунтувань стосовно відмови у її задоволенні.

Позивач зазначає, що державним реєстратором Брагарем Г.И. були вчинені реєстраційні дії (рішення від 15.03.2021 року № 57086913). Вказаним рішенням державним реєстратором зареєстровано іпотеку на нежитлову будівлю (літ. А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ. Д, Д(1) загальною площею 166,8 кв.м., літ. Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ. З загальною площею 137,4 кв.м.) за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3.

Позивач вважає, що державним реєстратором Брагарем Г.И. були порушені вимоги чинного законодавства під час вчинення реєстраційних дій (рішення від 15.03.2021 року №57086913), зокрема, з грубим порушенням вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1, 4 ст. 18, ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

А саме, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подання зави про державну реєстрацію прав неналежною особою є безумовною підставою для відмови у державній реєстрації прав. Тому беручи до уваги, що заява подана Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» замість іпотекодержателя, яким згідно з ДРРП вказано ТОВ «Фінансова компанія «Мотус Анте», то державний реєстратор повинен був відмовити у державній реєстрації прав.

Крім того, позивач вважає, що його скарга не була розглянута по суті. Висновок центральної Колегії за результатами розгляду скарги ТОВ Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021 є такими, що викривляють факти та містять протирічливі висловлювання, прийнято як з неправильним застосуванням норм законодавства, так і процесуальними порушеннями. Зокрема, цей висновок не містить обставин, які мають значення для розгляду скарги, та неналежно мотивований, а відтак є таким, що не відповідає п.9 Положення.

Таким чином, на думку позивача, наказ Міністерства юстиції України від 17.06.2021 року № 2087/7 «Про відмову у задоволенні скарги», винесено на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.06.2021 за результатами розгляду скарги ТОВ «Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.04.2021 № 15306-33-21, який складено з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Так, відповідач стверджує, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-1V державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону), судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону).

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону), договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката (п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону).

Відповідач зазначає, що для реєстрації іпотеки заявником було подано державному реєстратору нотаріально посвідчений іпотечний договір, договори щодо внесення змін до вказаного іпотечного договору, а також судове рішення, яким було встановлено, що іпотека перейшла на 7 об`єктів нерухомого майна, що утворились в результаті поділу первісного об`єкта іпотеки. При цьому, необхідно відзначити, що в резолютивній частині постанови Південно-західного апеляційного господарського суду, у справі стосовно оспорюваного майна, прямо та недвозначно вказано, що об`єкти нерухомого майна за адресами м. Миколаїв вул. Морехідна 1 в/3 та 1в/6, власником яких є ТОВ «Аріс-Контракт» - є частинами предмету іпотеки.

Таким чином, в державного реєстратора були всі підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію іпотеки на об`єкт нерухомого майна за адресою м. Миколаїв вул. Морехідна 1 в/3.

Процедура розгляду скарг в сфері державної реєстрації встановлена Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128 (далі Порядок № 1128).

Відповідно до п. 10 Порядку № 1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

ТОВ «Мотус Анте» набуло статусу іпотекодержателя лише в наступному на підставі договору про відступлення прав вимоги № ВПВ-1203 серія та номер 264, виданого 12.03.2021 року відповідний запис про відступлення прав іпотеки від АТ «ПУМБ» до ТОВ «Мотус Анте» було внесено до реєстру 18.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перцовою М.Г.

Таким чином, заява про реєстрацію іпотеки була подана належним суб`єктом.

Таким чином, аргументи ТОВ «Аріс-Контракт» стосовно неможливості обтяження іпотекою належного йому майна фактично є незгодою з постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 року у справі № 12/204/09. Проте вказана постанова набула законної сили, є чинною та підлягає виконанню.

Відповідно до сторінок 7-10 розширеного витягу державний реєстратор допустив технічну помилку під час внесення записів до реєстру, вказавши іпотекодержателем ТОВ «Мотус Анте», в наступному 17.03.2021 року державний реєстратор виправив допущену технічну помилку, видаливши відомості про ТОВ «Мотус Анте» як іпотекодержателя та вказавши іпотекодержателем АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

ТОВ «Мотус Анте» набуло статусу іпотекодержателя лише в наступному - на підставі договору про відступлення прав вимоги № ВПВ-1203 серія та номер 264, виданого 12.03.2021 року відповідний запис про відступлення прав іпотеки від АТ «ПУМБ» до ТОВ «Мотус Анте» було внесено до реєстру 18.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перцовою М.Г.

Таким чином, заява про реєстрацію іпотеки була подана належним суб`єктом.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.03.2021 року державним реєстратором Брагарем Г.И. прийнято рішення №57086913.

Вказаним рішенням державним реєстратором зареєстровано іпотеку на нежитлову будівлю (літ. А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ. Д, Д(1) загальною площею 166,8 кв.м., літ. Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ. З загальною площею 137,4 кв.м.) за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3.

Таке рішення прийнято державним реєстратором Брагарем Г.И. на підставі заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та наданих заявником документів, які вказано підставою для державної реєстрації, а саме:

- договір іпотеки, серія та номер: 746, виданий 28.08.2007 року, видавник: Літвінчук А.А. приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу;

- рішення суду, серія та номер: 12/204/09, виданий 01.12.2020 року, видавник: Південно- західний апеляційний господарський суд м Одеса;

- договір про внесення змін до договору іпотеки, серія та номер: 2343, виданий 10.04.2008 року, видавник: Літвінчук А.А. приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу;

- договір про внесення змін до договору Іпотеки, серія та номер: 1256, виданий 08.02.2008 року,видавник: Літвінчук А.А. приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу.

На підставі наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що позивач є власником нежитлових приміщень (літ. А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ. Д Д(1) загальною площею 166,8 кв.м., літ. Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ. З загальною площею 137,4 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1, виданого 06.11.2012 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради.

Позивач вважає рішення державного реєстратора незаконним, оскільки воно прийнято на підстави судового рішення, резолютивна частина якого не передбачала виникнення іпотеки на нежитлову будівлю, а також договору іпотеки, стороною якого він не був. Крім того, у скарзі зазначено, що заяву про державну реєстрацію іпотеки подано неналежною особою.

Не погоджуючись із цим рішенням позивачем подано скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором до Міністерства юстиції України від 19.04.2021 року.

Відповідно до оспорюваного наказу від 17.06.2021 року № 2087/7 вирішено відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021 року, оскільки рішення від 15.03.2021 року № 57086913 прийнято державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем відповідно до законодавства.

Підставою для винесення оспорюваного наказу Міністерства юстиції України став Висновок центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції (далі Колегія) від 10.06.2021 року.

Згідно із вказаним висновком Колегія рекомендує: «відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аріс-Контракт» від 19.04.2021 року, оскільки рішення від 15.03.2021 року № 57086913 прийнято державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем відповідно до законодавства».

Відповідно до висновків Колегії викладені Мотиви рішення у стислому викладенні:

1. На підставі оскаржуваного рішення державним реєстратором Брагарем Г.И. зареєстровано іпотеку на нежитлову будівлю, що належить на праві власності скаржнику;

2. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки воно прийнято на підстави судового рішення, резолютивна частина якого не передбачала виникнення іпотеки на нежитлову будівлю, а також договору іпотеки, стороною якого він не був;

3. Крім того, у скарзі зазначено, що заяву про державну реєстрацію іпотеки подано неналежною особою;

4. Колегією встановлено, що державним реєстратором Брагарем Г.И. належним чином було перевірено документи, які подавались для державної реєстрації прав, на відповідність вимогам, встановлених чинним законодавством, оскільки їх комплектність, зміст та форма відповідали вимогам законодавства у сфері державної реєстрації прав. Крім того, судовим рішенням, поданими для державної реєстрації іпотеки, передбачено, що нежитлова будівля визнається предметом договору іпотеки;

5. Таким чином, оскаржуване рішення є таким, що прийнято відповідно до законодавства;

6. Отже, скарга задоволенню не підлягає.

Також у висновку містяться мотиви рішення у розгорнутому викладенні:

1. У скарзі зазначено, що скаржник є власником нежитлової будівлі на підставі свідоцтва про право власності від 06.11.2012 року серії НОМЕР_1 . виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки воно прийнято на підстави судового рішення, резолютивна частина якого не передбачала виникнення іпотеки на нежитлову будівлю, а також договору іпотеки, стороною якого він не був. Крім того, у скарзі зазначено, що заяву про державну реєстрацію іпотеки подано неналежною особою.

2. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) державним реєстратором Брагарем Г.И. на підставі оскаржуваного рішення внесено запис про іпотеку № 40986168 на нежитлову будівлю на підставі таких документів: договору іпотеки від 28.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Антоніною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 746 (далі - Договір іпотеки); договору про внесення змін до Договору іпотеки від 08.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Антоніною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 1256; договору про внесення змін до Договору іпотеки від 10.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Антоніною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 2343; кредитного договору від 23.07.2007 року № 7.3-70; постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 року у справі № 12/204/09 (далі рішення суду).

3. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).

4. Відповідно до частини другої статті 27 Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

5. Договір іпотеки, поданий для проведення державної реєстрації іпотеки, був укладений між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (Іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Орион-Нива» (Іпотекодавець). Предметом зазначеного договору була нежитлова будівля, розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1а.

6. Рішенням суду, поданим для проведення державної реєстрації іпотеки, встановлено, що нежитлова будівля, яка була предметом договору іпотеки, у подальшому була відчужена та поділена на 7 нових об`єктів нерухомого майна. У мотивувальній частині постанови міститься посилання на експертний висновок від 03.06.2019 року № 03/19, виданий Приватним підприємством «Консалтиногова група «Агро-експерт», відповідно до якого 7 новоутворених об`єктів нерухомого майна, в тому числі нежитлова будівля, що належить на праві власності скаржнику, є складовими частинами предмету іпотеки. Таким чином, суд дійшов висновку, що нежитлова будівля, належна скаржнику на праві власності, є предметом Договору іпотеки, а скаржник є іпотекодавцем внаслідок сингулярного правонаступництва.

7. Отже, рішенням суду, поданим для державної реєстрації іпотеки, нежитлова будівля, що належить скаржнику на праві власності, визнавалася предметом іпотеки, а скаржник іпотекодавцем.

8. Стосовно доводів скаржника щодо подання заяви про державну реєстрацію іпотеки неналежною особою слід зазначити наступне. Скаржник дійшов помилкового висновку, що заяву про державну реєстрацію іпотеки подано представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мотус Анте», яке не було іпотекодержателем нежитлової будівлі. Однак Колегією встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру прав заяву про державну реєстрацію іпотеки подано представником Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», яке було іпотекодержателем нежитлової будівлі.

9. Статтею 18 Закону передбачено порядок державної реєстрації прав, зокрема, прийняття і перевірку документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрацію заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

10. Колегією встановлено, що державним реєстратором Брагарем Г.Й. відповідно до вимог частини третьої статті 10, статті 18, частини другої статті 27 Закону належним чином було перевірено документи, які подавались для державної реєстрації прав, на відповідність вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами;

11. Враховуючи викладене, Колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Брагарем Г.Й. відповідно до норм чинного законодавства у сфері державної реєстрації прав.

12. За результатами розгляду скарги колегіально Мін`юст приймає рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законом (пункт 14 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128).

13. Відповідно до пункту 10 частини восьмої статті 37 Закону Міністерство юстиції України відмовляє у задоволенні скарги, якщо державним реєстратором прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

14. Враховуючи викладене, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Брагарем Г.И. відповідно до законодавства.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, територіальних суб`єктів державної реєстрації, органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) здійснює розгляд скарг відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Закон) та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету суб`єктів державної реєстрації, Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі-Порядок № 1128).

Згідно до статті 7 Закону Міністерство юстиції України:

1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;

3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;

4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

7) розглядає скарги реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів на рішення, дії або бездіяльність державних Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;

9-1) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1, 2, 3, 5, 6, 9 статті 37 Закону зазначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

a) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

e) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1128 скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Копії документів, що додаються до скарги у сфері державної реєстрації в електронній формі, виготовляються шляхом сканування з обов`язковим накладенням відповідним скаржником кваліфікованого електронного підпису.

Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї. Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду.

Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Пунктом 9 Порядку № 1128 зазначено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до пунктів 10-12 Порядку № 1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, Законом України "Про звернення громадян", засвідчені установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

Судом встановлено, що до Міністерства юстиції України в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952-IV) надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «АРІС-КОНТРАКТ» від 19.04.2021, зареєстрована 26.04.2021 за № 15306-33-21, з вимогою скасувати рішення від 15.03.2021 №57086913 прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем щодо державної реєстрації іпотеки на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1в/3.

У скарзі зазначено, що скаржник є власником нежитлової будівлі на підставі свідоцтва про право власності від 06.11.2012 серії САЕ № 837209, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки воно прийнято на підстави судового рішення, резолютивна частина якого не передбачала виникнення іпотеки на нежитлову будівлю, а також договору іпотеки, стороною якого він не був. Крім того, у скарзі зазначено, що заяву про державну реєстрацію іпотеки подано неналежною особою.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) державним реєстратором Брагарем Г.Й. на підставі оскаржуваного рішення внесено запис про іпотеку № 40986168 на нежитлову будівлю на підставі таких документів: договору іпотеки від 28.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Антоніною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 746 (далі - Договір іпотеки); договору про внесення змін до Договору іпотеки від 08.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Антоніною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 1256; договору про внесення змін до Договору іпотеки від 28.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Антоніною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 23-3, кредитного договору від 23.07.2007 № 7.3-70; постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 12/204/09.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про Державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).

Відповідно до частини другої статті 27 Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Договір іпотеки, поданий для проведення державної реєстрації іпотеки, був укладений між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (Іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Орион- Нива» (Іпотекодавець).

Предметом зазначеного договору була нежитлова будівля, розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1а.

В позовній заяві позивач на підтвердження своєї позиції зазначає, що ТОВ «Аріс-Контакт» заперечує саму можливість обтяження іпотекою належного йому на праві власності нерухомого майна за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/6, та вважає, що державний реєстратор мав відмовити в державній реєстрації прав відповідно до п.5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV.

Разом з тим, відповідно до договору іпотеки від 28.08.2007, укладеного між АТ ПУМБ та ПП «Оріон-Нива», предметом іпотеки був нежитловий об`єкт площею 8716,4 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1а.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09 звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки.

Протягом 2010-2012 років даний об`єкт нерухомого майна неодноразово змінював власників, та був поділений на 7 окремих об`єктів нерухомого майна з присвоєнням їм окремих адрес.

Детально процес зміни власників та поділу майна, а також інші дії, що відбувались з первісним об`єктом іпотечного майна наведено в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №12/204/09, а також в постанові Касаційного господарського суду від 12.02.2021, якою вказану постанову господарського суду залишено без змін.

Так, згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

У контексті даного спору суд звертає увагу на усталену практику Верховного Суду щодо особливостей застосування інституту преюдиції.

Так, факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.19. у справі №922/643/19).

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.19. у справі №520/11429/17).

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова КГС ВС від 26.11.19. у справі №902/201/19, постанова КГС ВС від 15.10.19. у справі №908/1090/18).

Частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.19. у справі №320/4938/17).

Отже, в силу наведених вище положень обставини справи, встановлені у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №12/204/09 мають преюдиційне значення при вирішенні цієї справи та не підлягають повторному доказуванню.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, при вирішення спору у даній справі суд враховує висновки Верховного суду, викладені у постанові Касаційного господарського суду від 12.02.2021 №12/204/09.

Так, у вказаних судових рішеннях зазначено наступне:

«Після відновлення виконавчого провадження, стягувачем було встановлено, що боржником проведено ряд дій, спрямованих на зміну складу переданого в забезпечення банку нерухомого майна та його власників.

Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2009 у справі 5/162/09 порушено провадження у справі про банкрутство за заявою боржника: Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА», 54030, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А, код 32819876.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2009 у справі 5/162/09 визнано Приватне підприємство «ОРИОН-НИВА» (54030, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-А, код 32819876) - банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.11.2009 у справі 5/162/09 зобов`язано першу державну нотаріальну контору зняти обтяження з Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА», а саме:

- Тип обтяження - заборона на нерухоме майно, яке зареєстровано 28.08.2007 р. 15:40 за № 5556473 приватним нотаріусом Літвінчук А.А., підстава обтяження -договір іпотеки № 746 від 28.08.2007 р., об`єкт обтяження - нежитловий об`єкт, номер за РНВП: 2723539, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, будинок 1а, власник - Приватне підприємство «Орион-Нива», код: 32819876 АДРЕСА_1;

- Тип обтяження - податкова застава зареєстровано: 18.12.2008 р. за № 8306376, змінено 23.03.2009 р. тип замін-зміна об`єкту, активи платника податків згідно з актом опису від 12.12.2008 р. за № 125/24-021, додано об`єкт - активи платника податків згідно з актом опису від 19.03.2009 р. за № 86/24-018.

Ухвалою від 14.12.2009 Господарського суду Миколаївської області у справі 5/162/09 дозволено продаж майнового комплексу банкрута - Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а, кредитору - Приватному підприємству «Укр-Нива» для погашення кредиторських вимог відповідно до протоколу комітету кредиторів Приватного підприємства «ОРИОН-НИВА» від 11.12.2009.

На підставі зазначеної ухвали від 14.12.2009, якою було дозволено продаж предмету іпотеки (нежитловий об`єкт, загальною площею 8716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а, що належить ПП "Орион-Нива", кредитору ПП "Укр-Нива" для погашення кредиторських вимог ПП "Укр-Нива" до ПП "Орион-Нива", зареєструвати право власності, у встановленому законом порядку, за ПП "Укр-Нива" не було можливим. Тому ПП "Укр-Нива" звернулось із позовом до суду про визнання права власності на нежитловий об`єкт, загальною площею 8 716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а (предмет іпотеки).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2009 у справі №9/212/09 за позовом Приватного підприємства «Укр-Нива» до Приватного підприємства «Орион-Нива», третя особа на боці відповідача без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» про визнання права власності, позов задоволено, визнано за Приватним підприємством «Укр.-Нива» право власності на: прим. Літ.А-4 -Нежитлові приміщення адміністративного корпусу, загальною площею - 2394,3 кв.м., основною площею - 1474,4 кв.м.; Літ.З-1 -магазин, загальною площею - 137,4 кв.м., основною площею - 123,8 кв.м.; Будівлі авто майстерні літ. Б, , Б-2 загальною площею 3904,5 кв.м.; Адмінбудівлі ТПО літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м.; Будівлі майстерні РАФ літ. Г, Г, -1 загальною площею 648,5 кв.м.; Будівлі складських приміщень літ. Д, Д, -1 загальною площею 166,8 кв.м.; Майстерні з надбудовою Е-2 загальною площею 295 кв.м.; Будівлі мех. мийки літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м.; Трансформаторні підстанції літ И-1; Навісу літ. К-1; Складу літ. М-1; Насосної літ. Н-1; Погребу для палива літ. О пд.; Бесідки для відпочинку літ. П-1; Пункту АЗС літ У-1; КПП літ. Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м; Трансформаторна підстанція літ. Ш-1; Огорож 3-6,8,10-17; Димової труби 9; Пожежного гідранту 18; Покриття I, II за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2011 у справі №9/212/09 рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2009 по справі №9/212/09 скасовано, у задоволенні позову ПП „Укр-Нива" відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2011 у справі №9/212/09 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2011р. по справі №9/212/09 залишено без змін.

ПП "Укр-Нива", відповідно до рішення суду так і не набуло права власності на нежитловий об`єкт, загальною площею 8 716,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а, однак за час оскарження рішення право власності було зареєстровано за ПП "Укр-Нива".

Одночасно з цим та не зважаючи на те, що рішення від 22.12.2009 по справі №9/212/09 було оскаржено та не було чинним, ПП "Укр-Нива" звернулось до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на частини нежитлового об`єкту Літ.А-4, адміністративного корпусу площею 2 308,40 кв.м. та СТО загальною площею 137,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а, які були переобладнані.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.02.2010 у справі №1/17/10 за позовом Приватного підприємства «Укр.-Нива» до Миколаївської міської ради про визнання права власності, позов задоволено, визнано право власності на приміщення Літ.А-4 - нежитлові приміщення адміністративного корпусу, загальною площею - 2308, 40 кв.м, основною площею - 1474, 40 кв.м, Літ.З-1 - СТО -переобладнаного з магазину, загальною площею - 137, 40 кв.м, основною площею - 123, 80 кв.м, за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а за ПП «Укр-Нива». Проте постановою Одеського апеляційного господарського суду у даній справи вищевказане рішення скасовано.

Однак, у квітні 2010 року ПП "Укр-Нива" звернулось до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за оформленням права власності на нежитловий об`єкт, що складається з основних будівель за літ.А-4 заг.пл.2308.4 кв.м, за літ.3-1 заг.пл.137.4 кв.м, за літ.Б', Б-2 заг.пл.3904.5 кв.м, за літ.В-2 заг.пл.488.3 кв.м, за літ.Г-Г'-1 заг.пл.648.5 кв.м, за літ.Е-2 заг.пл.295.0 кв.м, за літ.Ж-2 заг.пл.650.5 кв.м, за літ.Щ-2 заг.пл.31.1 кв.м, службових будівель та споруд, який розташований по м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а.

21.04.2010 рішенням № 518 ПП "Укр-Нива" було надано свідоцтво про право власності на нежитловий об`єкт, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а. Відповідно до зазначеного рішення виконкому ММР, підставою для видачі свідоцтва є скасоване рішення від 22.12.2009 по справі № 9/212/09 та рішення від 23.02.2010 по справі №1/17/10, яке також скасовано. 29.04.2010 ПП "Укр-Нива" зареєструвало право власності в КП MM БТІ.

Рішенням Виконкому ММР № 900 від 30.07.2010 нежитловим будівлям та службовим спорудам по вул. Морехідна, 1-а, м. Миколаїв, (Літ. А-4, Б', Б-2, В-2, Д-Д-l, Е-2, Ж-2, 3-1, Щ-2), які належать ПП "УКР-НИВА", надано нову адресу: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/3. Тобто, зазначеним рішенням частина нежитлового об`єкту, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1-а площею 7 815,20 кв.м. отримала нову адресу Морехідна, 1в/3. За адресою вул. Морехідна, 1а залишилось літ Г-Г-1 площею 648,5 кв.м.

Рішенням Виконкому ММР № 1092 від 27.08.2010 було оформлено право власності на нежитлові будівлі за літ.А-4 загальною площею 2308.4 кв.м, за літ.Б, Б-2 загальною площею 3904.5 кв.м, за літ.В-2 загальною площею 488.3 кв.м, за літ.Д-Д'-1 загальною площею 166.8 кв.м, за літ.Е-2 загальною площею 295.0 кв.м, за літ. Ж-2 загальною площею 650.5 кв.м, за літ. 3-1 загальною площею 137.4 кв.м, за літ. Щ-2 загальною площею 31.1 кв.м, які розташовані по м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/3, за ПП "УКР-НИВА" та на нежитлову будівлю за Літ Г-Г-l загальною площею 648.5 кв.м із службовими будівлями та спорудами, яка розташована по м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1а також за ПП "УКР-НИВА".

При цьому, у справі № 1423/17369/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до Миколаївської міської ради за участю третьої особи - приватного підприємства "Укр-Нива", приватного підприємства "Оріон-Нива" про визнання протиправним та скасування рішення, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано: рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №518 від 21.04.2010 в частині оформлення права власності за Приватним підприємством «Укр-Нива» на нежитловий об`єкт загальною площею 8716,4кв.м. по вул. Морехідна, 1-А в м. Миколаєві; рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №900 від 30.07.2010 в частині надання нежитловим будівлям та службовим спорудам по вул. Морехідна,1-А в м. Миколаєві нової адреси вул. Морехідна 1в/3; рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1092 від 27.08.2010 в частині оформлення права власності за Приватним підприємством «Укр-Нива» на нежитлові будівлі та службові споруди по вул. Морехідна, 1-А в м. Миколаєві.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі №1423/17369/2012 постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 залишено без змін.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Князевою Ю.А. за реєстровим № 1000, нежитловий об`єкт за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/3 був придбаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Хим". Продавцем за цим договором є ПП "Укр-Нива".

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2011 у справі №11/144/10, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 04.10.2011 та Вищого господарського суду України від 20.12.2011, позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до Приватного підприємства «Укр-Нива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ-Хим» за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Приватного підприємства «Орион-Нива» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, задоволено, визнано договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, які розташовані по вул. Морехідній, 1в/3, укладений 10.09.2010 між ПП «Укр-Нива» та ТОВ «Топ-Хим», посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Князєвою Ю.А. за реєстровим №1000, недійсним.

Однак, за час оскарження рішення, ТОВ "Топ Хим" зареєструвало право власності та здійснило наступний продаж нерухомого майна.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, іпотечне нерухоме майно за адресою м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/3 було відчужене Нужному М.Б. та поділене на декілька частин, шляхом виділення часток новим власникам з присвоєнням цим часткам нових адрес.

На теперішній час, як вбачається з матеріалів справи, власниками колишнього іпотечного майна, а саме нежитлового об`єкту площею 8716,4 кв.м. за адресою м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1а, який було поділено, неодноразово відчужено новим власникам з присвоєнням цим часткам нових адрес, є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» - нежитлові будівлі: літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м., літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м., літ.Д, Д1 загальною площею 166,8 кв.м., літ.Е-2 загальною площею 295,0 кв.м., літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м., літ.З загальною площею 137,4 кв.м., за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3, реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40; нежитлова будівля: літ.Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м., розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920);

- Приватне підприємство «Юрикон» - нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м. на першому поверсі літ.А-4, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг ВВ» - нежитлова будівля КПП літ.Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м., розташовану за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/5, реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-КВ» - нежитлове приміщення А-4 (частина І,ІІ пов.) загальною площею 484,0 кв.м., розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- ОСОБА_1 - нежитловий об`єкт основна будівля за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м. із службовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 - частки громадського будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 - частки громадського будинок автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м., що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На момент розгляду справи апеляційним судом, власниками нежитлового об`єкту площею 8716,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , який було поділено, неодноразово відчужено новим власникам з присвоєнням цим часткам нових адрес, є:

- ТОВ фірма «Аріс-Контракт» - нежитлові будівлі: літ.А-4 загальною площею 1747,9 кв.м, літ.В-2 загальною площею 488,3 кв.м, літ.Д, Д1 загальною площею 166,8 кв.м, літ. Е-2 загальною площею 295,0 кв.м, літ.Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м, літ.З загальною площею 137,4 кв.м, за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3 , реєстраційний номер майна 31404168, номер запису 4428 в книзі 40; нежитлова будівля: літ. Б-2, Б1 площею 3905,9 кв.м, розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, яка належить на праві власності ТОВ фірма «Аріс-Контракт»;

- ПП «Юрикон» - нежитлові приміщення загальною площею 252,1 кв.м на першому поверсі літ. А-4, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- ТОВ «Автопаркінг ВВ» - нежитлова будівля КПП літ. Щ-2 загальною площею 31,1 кв.м, розташовану за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/5 , реєстраційний номер майна 36617407, номер запису 4727 в книзі 43;

- ТОВ «Кристал-КВ» - нежитлове приміщення А-4 (частина І,ІІ пов.) загальною площею 484,0 кв.м, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- ОСОБА_1 - нежитловий об`єкт основна будівля за літ.Г-Г'-1 загальною площею 648,5 кв.м із службовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 - частки громадського будинку - автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м, що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 - частки громадського будинку - автозаправна станція, загальною площею 17 кв.м, що складається з: операторська літ.І-1, огорожа №4,19, споруди №І,34,36-41,43-46, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також матеріали справи містять висновок № 03/19 від 03.06.2019 за результатами проведення експертного дослідження, зробленого ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт», відповідно до якого нежитлові будівлі за літ. А-4, літ. В-2, літ Д, Д1, літ. Е-2, літ. Ж-2, літ З (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/3), нежитлові будівлі за літ. Б-2, Б1 (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/6), нежитлові приміщення на першому поверсі будівлі літ. А-4 (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/4), нежитлові приміщення будівлі КПП за літ. Щ-2 (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/5), нежитлові приміщення 1 та 2 поверхів будівлі за літ. А-4 Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Морехідна, будинок 1в/7), основної будівлі за літ.Г-Г'-1 із службовими будівлями і спорудами (Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1а) є складовими частинами одного об`єкту, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1, і є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ПП «Орион-Нива» від 28.08.2007.

Після прийняття рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 про звернення стягнення на нежитловий об`єкт загальною площею 8716,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний предмет іпотеки вибув з власності первісного боржника у справі - ПП "Орион-Нива". Матеріалами справи підтверджується, що предмет іпотеки був неодноразово поділений на окремі складові, власники яких також неодноразово змінювались.

Тобто в цьому випадку шляхом неодноразового поділу первісного предмету іпотеки на окремі складові, присвоєння цим складовим окремих адрес та змін власників складових первісного предмета іпотеки, фактично відбулось правонаступництво від первісного боржника до всіх наступних власників предмета іпотеки та/або його окремих частин в силу вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Отже, зважаючи на викладене та з урахуванням наведених вище положень законодавства, Верховний Суд вважає, що на підставі статті 23 Закону України «Про іпотеку» до ПП "Юрикон", ТОВ "Кристал-КВ", ТОВ фірма "Аріс Контракт", ТОВ "Автопаркинг ВВ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця (ПП "Орион-Нива") за договором іпотеки від 28.08.2007, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали ПП "Орион-Нива" на момент укладення цього договору, зокрема і права й обов`язки боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.»

Вищезазначені обставини згідно постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 12/204/09 свідчать про те, що поведінка боржника, як і третіх осіб-подальших власників предмета іпотеки/його складових частин, є недобросовісною, оскільки з таких дій вбачається намагання вказаних осіб ускладнити виконання рішення суду та зробити його виконання неможливим, та як наслідок уникнути відповідальності у правовідносинах, що склалися.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Дослідивши всі обставини справи Південно-західний апеляційний господарський суд в постанові від 01.12.2020 у справі №12/204/09 дійшов висновків, що нові 7 об`єктів нерухомого майна, які утворились в результаті поділу первісного предмету іпотеки, є його складовими частинами. В даному випадку шляхом неодноразового поділу первісного предмету іпотеки на окремі складові, присвоєння цим складовим окремих адрес та змін власників складових первісного предмета іпотеки, фактично відбулось сингулярне (в силу вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку») правонаступництво від первісного боржника до всіх наступних власників предмета іпотеки та/або його окремих частин.

Враховуючи викладені обставини, суд змінив порядок виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2009 у справі № 12/204/09 на наступний: « ..Звернути шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 28.08.2007, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук A.A.:

- нежитлові будівлі: літ. А-4 загальною площею 1747,9 кв.м, літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м, літ.Д, Д-1 загальною площею 166,8 кв.м, літ Е-2 загальною площею 295,0 кв.м, літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м, літ. Е-2 загальною площею 295,0 кв.м, літ. Ж-2 загальною площею 650,5 кв.м, літ.З загальною площею 137,4 кв.м, за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, будинок 1в/3, реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920)

- нежитлову будівлю: літ. Б-2, Б-1 площею 3905,9 кв.м, розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, будинок належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920)».

Також судом було замінено боржника у справі ПП «Орион-Нива» на боржників - осіб, які стали новими власниками іпотечного майна, в тому числі Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Аріс-Контракт» (54010, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1в/3; ідентифікаційний код юридичної особи: 31042920), якому належить на праві власності частина предмета іпотеки, що складається з: нежитлових будівель Літ. А-4, загальною площею 1747,9 кв.м, літ. В-2 загальною площею 488,3 кв.м, літ. Д, Д1, загальною площею 166,8 кв.м, літ. Е-2, загальною площею 295, 0 кв.м, літ. Ж-2, загальною площею 650,5 кв.м, літ. З, загальною площею 137,4 кв.м, реєстраційний номер майна: 31404168, номер запису 4428 в книзі 40 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1в/3, та частина предмету іпотеки, що складається з будівлі літ. Б-2, Б-1, площею 3905,9 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1в/6;».

Вказане рішення залишено в силі постановою Касаційного господарського суду від 12.02.2021, є чинним та не скасовувалось.

Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження ТОВ «Аріс-Контракт» про неможливість обтяження належного йому нерухомого майна іпотекою та відсутність підстав для внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (п.1 ч. 1 ст. 27 Закону).

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (п.1 ч. 2 ст. 27 Закону), договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката (п.5 ч.2 ст. 27 Закону).

Так, для реєстрації іпотеки заявником було подано державному реєстратору нотаріально посвідчений іпотечний договір, договори щодо внесення змін до вказаного іпотечного договору, а також судове рішення, яким було встановлено, що іпотека перейшла на всі 7 об`єктів нерухомого майна, що утворились в результаті поділу первісного об`єкта іпотеки.

При цьому, необхідно відзначити, що в резолютивній частині постанови Південно-західного апеляційного господарського суду прямо та недвозначно вказано, що об`єкти нерухомого майна за адресами м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/3 та 1в/6, власником яких є ТОВ «Apic- Контракт», є частинами предмету іпотеки.

Таким чином, у державного реєстратора були всі підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію іпотеки на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Миколаїв вул. Морехідна 1в/3.

Обґрунтовуючи свою позицію стосовно неможливості обтяження спірного майна іпотекою ТОВ «Аріс-Контракт» посилається на низку рішень Верховного Суду в сфері іпотечних правовідносин, проте обставини вказаних справ не є тотожними даним правовідносинам.

Так, позивач посилається на висновки, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17. Окремі обставини даної справи є подібними з тим, що відбувалось з іпотечним майном за адресою: АДРЕСА_1 (також, вилучались записи з реєстру про обтяження майна іпотекою і в період відсутності таких записів іпотечне майно вирішено не було і банк вимагав звернути стягнення на вказане майно, яке перебувало у власності третіх осіб після його неодноразового відчуження). Натомість стосовно іпотечного майна по вул. Морехідній наявне судове рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вже вирішений у справі № 12/204/09. Державний реєстратор не наділений повноваженнями відступати від висновків рішення суду, що набуло законної сили або ж ставити їх обгрунтувованість під сумнів.

Позивач також посилається на правову позицію, сформовану в постанові Касаційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 914/520/18. Разом з цим, правовідносини, що розглядались в даній справі, стосувались неможливості реєстрації права власності на частину об`єкту нерухомого майна за ТОВ «Сюрприз» за наявності в реєстрі записів про реєстрацію права власності на весь об`єкт нерухомого майна за Львівською міською радою. Тобто обставини даної справи не мають нічого спільного з іпотекою.

Позивач посилається на правову позицію, сформовану в постанові Касаційного господарського суду від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19. У вказаній справі предметом розгляду було скасування рішень про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за банком, який набув право власності на вказане майно за умовами договору про іпотеку як іпотекодержатель. Відмінністю правовідносин у справі № 910/8387/19 є той факт, що в даній справі судами не приймались рішення про звернення стягнення на іпотечне майно та про заміну боржника з первісного іпотекодавця на особу, яка набула право власності на іпотечне майно після його відчуження за відсутності в реєстрі записів про обтяження майна іпотекою (добросовісний набувач).

Натомість стосовно майна за адресами: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1в/3 та 1B/6 наявне відповідне судове рішення, яким це майно визнається предметом іпотеки, а новий власник ТОВ «Аріс-Контракт» - боржником.

Таким чином, аргументи ТОВ «Аріс-Контракт» стосовно неможливості обтяження іпотекою належного йому майна фактично є незгодою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 12/204/09.

Проте, вказана постанова набула законної сили, є чинною та підлягає виконанню.

Скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, шо виникли, змінилися чи припинилися відповідного рішення.

Виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;

Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судове рішення про визнання права іпотекодержателя;

За відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19).

За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновлення не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.

При вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Вказані висновку викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17.

Тобто, Верховний Суд вказав, що в кожному конкретному випадку необхідно досліджувати добросовісність або недобросовісність набувачів іпотечного майна для вирішення остаточного питання про обтяження майна іпотекою.

При цьому, що в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 12/204/09 вказано на недобросовісність як первісного іпотекодавця, так і нових власників іпотечного майна.

Крім того, всі вищевказані питання, на дослідженні яких наголосив Верховний Суд, вирішуються під час розгляду справи щодо вирішення спору про звернення стягнення на іпотечне майно. Стосовно ж іпотеки, зареєстрованої державним реєстратором Брагарем Й.Г., судовий спір про звернення стягнення на іпотечне майно ТОВ «Мотус Анте», суд вказав іпотекодержателем АТ «Перший український Міжнародний Банк».

Відповідно до абз. 4 п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV заявником є іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Суд зазначає, що до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію звернувся первісний іпотекодержатель АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Матеріали розгляду скарги ТОВ «Аріс-Контракт» містять розширений витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Миколаїв, вул. Морехідна 1в/3.

Відповідно до сторінок 7-10 розширеного витягу державний реєстратор допустив технічну помилку під час внесення записів до реєстру, вказавши іпотекодержателем ТОВ «Мотус Анте», в подальшому 17.03.2021 державний реєстратор виправив допущену технічну помилку, видаливши відомості про ТОВ «Мотус Анте» як іпотекодержателя та вказавши іпотекодержателем АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

ТОВ «Мотус Анте» набуло статусу іпотекодержателя лише в подальшому на підставі договору про відступлення прав вимоги № ВПВ-1203 серія та номер 264, виданого 12.03.2021. Відповідний запис про відступлення прав іпотеки від АТ «ПУМБ» до ТОВ «Мотус Анте» було внесено до реєстру 18.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перцовою М.Г.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заява про реєстрацію іпотеки була подана належним суб`єктом.

Щодо твердження позивача про те, що заява про державну реєстрацію іпотеки подана неналежному суб`єкту, оскільки відповідні реєстраційні дії мав проводити нотаріус відповідно до ст. 31-2 Закону № 1952-IV, а державний реєстратор в даному випадку є неналежним суб`єктом державної реєстрації прав, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами 1-3 цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-2 державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії, проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто в даній статті мова йде саме про державну реєстрацію прав у результаті вчинення нотаріальної дії, яка проводиться одночасно із вчиненням нотаріальної дії.

Проте, в даному випадку нотаріальна дія була вчинена ще в 2007 році, а саме 28.08.2007 було нотаріально посвідчено договір іпотеки та внесено відповідні записи до реєстру, які в наступному було видалено.

В 2021 році іпотека була зареєстрована на підставі нотаріального посвідченого договору про іпотеку від 28.08.2007 та рішення суду, яким визнано іпотекою об`єкти нерухомого майна по вул. Морехідна 1в/3 та 1в/6.

Тобто в даному випадку відсутня державна реєстрація прав в результаті вчинення нотаріальної дії одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії. Іпотека була зареєстрована на підставі іпотечного договору та судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи норми абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону № № 1952-IV, суд вважає, що державним реєстратором Брагарем Й.Г. проведено державну реєстрацію іпотеки в межах наданих повноважень.

Щодо розгляду скарги, присутність під час розгляду скарги сторонніх осіб, вплив на рішення колегії листа Офісу Генерального прокурора 02.06.2021, суд зазначає наступне.

Оголошення є належним повідомленням, що узгоджується з правовою позицією в рішеннях Вищого адміністративного суду України адміністративного суду України від 13 липня 2017 року у справі № К/800/10886/17 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року у справах К/800/21878/17, К/800/24251/17, постанові Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року у справі К/800/39379/17.

Водночас пункт 10 Порядку №1128 передбачає альтернативні дії суб`єкта розгляду скарги щодо вибору способу повідомлення зацікавлених осіб. Тобто, суб`єкт розгляду скарги може застосовувати один із способів, зазначених у вказаній нормі. Таким чином, розміщення відповідачем копії оголошення про розгляд скарг на веб-сайті Мін`юсту вважається належним виконанням приписів п.10 Порядку №1128 щодо повідомлення зацікавлених осіб про розгляд таких скарг, зокрема позивача.

Нормою п.9 Порядку №1128 передбачено запрошення певного кола осіб, зокрема, скаржника та/або його представника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Скарга не містить визначення заінтересованих осіб, їх адрес, засобів зв`язку, тощо.

Згідно з п.11 Порядку №1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Наведеними положеннями п.11 Порядку №1128 передбачено саме надання копії скарги та доданих до неї документів особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, а не обов`язок суб`єкта розгляду скарги направити вказані документи таким особам. Водночас, надання відповідачем таких документів зацікавленим особам можливе за умови наявності відповідною звернення вказаних осіб до суб`єкта розгляду скарги.

Зважаючи на те, що всі зацікавлені особи були належним чином повідомлені щодо розгляду скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області шляхом розміщення відповідної копії повідомлення на веб-сайті Мін`юсту, вони об`єктивно (у тому числі й позивач) мали можливість отримати копії скарг та доданих до них документів напередодні розгляду скарги по суті.

Відповідно до пунктів 10-12 Порядку № 1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце на офіційному веб-сайті засідання колегії шляхом розміщення оголошення Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

Крім того, 07 червня 2021 року о 17:57 за наступним посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-tsentral№i-kolegii-ministerstva-hustitsii-ukraini-10-chervnya-2021-roku, було розміщено оголошення про розгляд 10 червня 2021 року.

Як зазначалось судом вище, оголошення є належним повідомленням.

Також, 31.01.2022 на електронну пошту позивача було направлено лист від 31.05.2021 о 18:53, в якому повідомлялось про дату, час та місце засідання Центральної Колегії Міністерства юстиції України.

Крім того, що співробітник Міністерства юстиції України намагався вийти на зв`язок з позивачем, про що свідчить телефонограма від 02.06.2021 (наявна в матеріалах скарги) ТОВ Фірма «АРІС-КОНТРАКТ», проте за номером НОМЕР_1 не отримано відповіді (акт про неможливість здійснення виклику телефонограмою наявний в матеріалах скарги).

На підтвердження факту розміщення вище вказаного оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаментом державної реєстрації га нотаріату було надіслано запит до державного підприємства «Національні інформаційні системи», щодо надання інформації про дату та час розміщення оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яке відбулося 03 червня 2021 року та 10 червня 2021 року, оскільки саме підприємство не є структурним підрозділом Мінюсту, а самостійною організацією, основною метою діяльності якої є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Мін`юсту, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів.

Відповідь ДП «НАІС» 2715/14.2-11 від 1.06.2021 «HAIC» року Вищезазначеного питання Міністерством юстиції України долучається до відзиву на позовну заяву, з якого чітко вбачається, що оголошення було розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України 31 травня 2021 року о 17:49 за наступним посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-tsentralnoikolegii-ministerstva-yustitsii-ukraini-03-chervnya-2021-roku.

З огляду на встановлені вище обставини суд дійшов висновку, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, тому його твердження про неповідомлення заінтересованих осіб є необґрунтованим.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 ГПК України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 ГПК України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене позивачем не доведено, а судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на що суд відмовляє в позові.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.07.2023.

СуддяЛітвінова М.Є.