РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2023Справа № 910/4911/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосоіл"

до Міністерства оборони України

про стягнення 167549303,42 грн.

за участі представників:

від позивача: Наїдко Л.В.

від відповідача: Хмара Ю.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біосоіл" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України про стягнення за договором від 25.11.2022 № 286/2/22/73 основного боргу в розмірі 166384611,16 грн. та 1164692,26 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

26.04.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просив вилучити похідну позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1164692,26 грн., та розглядати позов з урахуванням зміни предмету позову лише в частині стягнення основного боргу в розмірі 166384611,16 грн.

31.05.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1164692,26 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2023 задоволено заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосоіл" про зміну предмету позову та про залишення без розгляду частини позовних вимог. Позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення 1164692,26 грн. інфляційних втрат залишено без розгляду.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що позивачем не надавалися первинні документи на оплату послуг за договором станом на момент підписання 10.01.2023 акту звіряння між сторонами. Отже, відповідач не мав можливості здійснити оплату за фактично надані послуги через дії позивача. Також відповідач просив покласти на позивача судові витрати.

У відповіді на відзив позивач вказав, що підставою для виникнення у відповідача обов`язку зі сплати грошових коштів за фактично надані послуги є зведені акти, а не рахунки-фактури. При цьому, не надання рахунку не є відкладальною умовою або простроченням кредитора.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наголосив, що умовами договору передбачено відсутність у відповідача обов`язку з оплати послуг без надання позивачем належним чином оформлених документів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2022 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладений договір № 286/2/22/73 на закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах) (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець зобов`язується у 2022 році надати послуги особовому складу та штатним тваринам військових частин в стаціонарних та польових умовах при залученні суб`єктів господарювання, зазначені у специфікації до цього договору, здійснити освіження запасів продовольства, представник замовника - прийняти послуги, замовник - оплатити послуги в строки та за цінами згідно з положеннями цього договору.

Згідно з пунктом 2.2. договору визначені військові частини дислоковані у Миколаївській, Одеській, Донецькій, Луганській, Дніпропетровській та Херсонській областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги харчування.

Пунктом 3.5.1. договору встановлено, що приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства України у присутності представника виконавця. На підставі оформлених актів приймання наданих послуг з організації харчування щотижнево (станом на понеділок наступного тижня) складаються Зведені акти приймання наданих послуг з організації харчування (додаток 13.5.1. та/або додаток 13.5.2. та/або додаток 13.5.3.) (далі - Зведені акти), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий, третій та четвертий - представниками замовника і представниками виконавця.

Пунктом 3.5.3. договору передбачено, що передача послуг забезпечення комплектами продуктів представнику замовника здійснюється представником виконавця. Представник виконавця зобов`язаний передати представнику замовника харчові продукти, строк придатності яких повинен становити не менше 50 % від загального терміну придатності, встановленого виробником, а для харчових продуктів, термін придатності яких становить менше 7 календарних днів - не менше 50 % від загального терміну придатності, встановленого виробником. Харчові продукти отримані виконавцем під час освіження з інших військових частин передаються представнику замовника з терміном придатності не менше: консерви м`ясні - 5 місяців до кінця терміну придатності; інші харчові продукти - 2,5 місяця до кінця терміну придатності.

Згідно з пунктом 3.5.4. договору приймання послуг із забезпечення комплектами продуктів: якість та обсяг наданих послуг із забезпечення комплектами продуктів зазначаються у Зведеному акті приймання-передачі послуг із забезпечення комплектами продуктів додаток 13.6.), який підтверджує виконання своїх зобов`язань Виконавцем за відповідний період. Зведений акт складається щотижнево (станом на понеділок наступного тижня), один на відповідний період, але не пізніше 5-ти робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі чотирьох примірниках: перший примірник - замовнику, другий, четвертий - представнику замовника, третій - представнику виконавця.

Пунктом 3.6. договору встановлено, що належним чином оформлений зведений акт є підтвердженням приймання послуг.

Відповідно до пункту 4.1. договору, ціна цього договору становить: 700027800 грн., у тому числі: без ПДВ - 533 536 500,00 грн., ПДВ- 116 491 300,00 грн.

За пунктом 4.2. договору, ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін з урахуванням пункту 7.2.2. або у односторонньому порядку відповідно до пункту 7.2.1.

Згідно з пунктом 5.1. договору розрахунки за цим договором проводяться шляхом оплати за фактично надані виконавцем та прийняті представником замовника послуги, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачені на зазначені цілі, протягом 30 календарних днів з дня надходження до замовника належним чином оформлених наступних документів: рахунків-фактур; зведені акти на оплату (додаток № 13.14.1. та/або додаток № 13.14.2. та/або додаток № 13.14.3.), які складаються на підставі зведеного акту приймання наданих послуг з організації харчування (додаток 13.5.1. та/або додаток 13.5.2. та/або додаток 13.5.3.) та/або зведеного акту приймання-передачі послуг із забезпечення комплектами продуктів (додаток 13.6. ) які є його невід`ємною частиною).

Пунктом 5.2. договору встановлено, що оплата за надані послуги харчування за Каталогом продуктів у військових медичних закладах, здійснюється відповідно до підпункту "г" підпункту 197.1.7. пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 р. № 818 "Про затвердження Порядку надання послуг з харчування громадян у закладах охорони здоров`я, операції з надання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість" без врахування податку на додану вартість. Оплата за надані послуги харчування за Каталогом продуктів у військових ліцеях здійснюється відповідно до підпункту 197.1.7 абзацу "г" Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 р. № 116 "Про затвердження Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно- технічних закладах, операцій з надання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість".

Згідно з пунктом 5.3. договору зазначені у пункті 5.1. документи надаються замовнику виконавцем. Без належним чином оформлених документів, що зазначені у пункті 5.1. договору та відсутності в них обов`язкових реквізитів, оплата за послуги не здійснюється.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що замовник має право на здійснення попередньої оплати послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 р. № 1070 "Деякі питання здійснення розпорядником (одержувачем) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (зі змінами та доповненнями) за наявності належним чином оформленого рішення замовника/головного розпорядника коштів на строк не більше одного місяця у кінці бюджетного періоду та за укладеною додатковою угодою.

Відповідно до пункту 6.1. договору, послуги виконавцем надаються протягом строку, який зазначено у специфікації до цього договору.

Пунктом 6.4. договору встановлено, що послуги надаються особовому складу військових частин, зазначених в пунктах 2.2. та 2.3 цього договору в місцях дислокації військової частини, а також особовому складу військових частини, що прикріплені на продовольче забезпечення та іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, та годування штатних тварин, згідно із затвердженим Каталогом продуктів. Послуги можуть надаватися в інших місцях, які встановлюються представником замовника відповідно до свого розпорядку дня та специфіки завдань, які виконуються військовою частиною.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення, за умови надання платіжних документів у межах дії договору. Після закінчення терміну дії цього договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (пункт 11.1 договору).

Додатковою угодою № 2 від 29.12.2022 до договору внесені зміни, зокрема, пункт 4.1. викладено у новій редакції, за яким ціна договору становить 560307000 грн.

10.01.2023 сторони підписали акт звіряння розрахунків за період 25.11.2022 по 31.12.2022 за договором, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 167007836,96 грн. Також у вказаному акті зазначено, що на суму 167007836,96 грн. позивачем не надані первинні документи на оплату, що підтверджують надання послуг.

Відповідно до листа від 24.04.2023 № 286/2612 Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України до Північного територіального юридичного управління станом на 10.01.2023 до Міністерства оборони України первинні документи на оплату, що підтверджують надання послуг, не надходили.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу послуги за договором від 25.11.2022 № 286/2/22/73, що залишилися неоплаченими відповідачем у сумі 167007836,96 грн. До матеріалів справи позивачем долучені відповідні рахунки-фактури та зведені акти приймання наданих послуг з організації харчування, надання яких передбачено умовами договору від 25.11.2022 № 286/2/22/73.

Дані обставини щодо обсягу та вартості наданих послуг сторонами не заперечувалися.

Також матеріали справи містять підписаний акт звіряння розрахунків за період 25.11.2022 по 31.12.2022 за договором від 25.11.2022 № 286/2/22/73, за яким заборгованість відповідача перед позивачем складає 167007836,96 грн.

Судом ураховані зауваження відповідача про те, що позивачем не надавалися первинні документи на оплату послуг за договором станом на момент підписання 10.01.2023 акту звіряння між сторонами, відтак відповідач не мав можливості здійснити оплату за фактично надані послуги через дії позивача.

Разом із цим, ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 614 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 29.04.2020 у справі № 915/641/19.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 166384611,16 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за договором від 25.11.2022 № 286/2/22/73 у сумі 166384611,16 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України понесені позивачем витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Одночасно, відповідачем не доведено обставин, з якими частина 9 статті 129 ГПК України пов`язує процесуальну можливість покладення судових витрат повністю або частково на позивача незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосоіл" задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосоіл" (02140, м. Київ, вул. Руденко Лариси, 6А, офіс 10; ідентифікаційний код 4131411 (сто шістдесят шість мільйонів триста вісімдесят чотири тисячі шістсот одинадцять) грн. 16 коп. основного боргу.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосоіл" (02140, м. Київ, вул. Руденко Лариси, 6А, офіс 10; ідентифікаційний код 41314649) 932869 (дев`ятсот тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 91 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 03.07.2023 року.

Суддя К.В. Полякова