ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023м. ХарківСправа № 922/640/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Пономар Є. А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків (адреса для листування: 61057, м.Харків, вул.Гоголя, 10)
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків (адреса: 61037, м.Харків, пр-т Героїв Харкова, 199)
про стягнення 57732437,40 грн
за участю представників:

позивача - Данько О.О. (адвокат, довіреність №01-23/112 від 02.05.2023 року);

відповідача - Гарагуля В.А. (самопредставництво згідно з витягом).

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 року до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення 57732437,40 грн заборгованості за період з березня 2020 по серпень 2020 року за договором про постачання електричної енергії споживачу №195 від 21.12.2018 року, з яких: 32597380,92 грн - заборгованість за електричну енергію; 5075092,45 грн - пеня; 2530164,68 грн - 3% річних; 17529799,35 грн - індекс інфляції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2023 року відкрито провадження у справі №922/640/23 та призначено підготовче засідання на 21.03.2023 року, яке протокольними ухвалами суду було відкладено на 04.04.2023 року та 11.04.2023 року.

Протокольною ухвалою від 11.04.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.05.2023 року.

Протокольною ухвалою від 10.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.05.2023 року, яке протокольними ухвалами суду було відкладено на 06.06.2023 року, 20.06.2023 року та 21.06.2023 року.

Сторонами надано до суду наступні документи:

- відзив відповідача позовну заяву (вх.№8859 від 11.04.2023), в якому останній просить суд відмовити в позові. В обґрунтування своїх заперечень відповідач у відзиві зазначає наступне: "з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що 26.08.2021 щодо ДП "Завод Електроважмаш" було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі рішення щодо реорганізації.

26.08.2021 до даного реєстру внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи яка утворена в результаті перетворення - АТ "Завод Електроважмаш", яке є правонаступником ДП "Завод Електроважмаш".

З 17.09.2021 на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ним органу до Реєстру також було внесено запис про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" в результаті її реорганізації, із строком пред`явлення кредиторських вимог до 17.11.2021.

Отже, станом на даний час, АТ "Завод Електроважмаш" перебуває в стані припинення, проте запис про його припинення до вказаного реєстру не внесено, так само як і у відомостях щодо АТ "Українські енергетичні машини" у графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код" будь які відомості відсутні.

Таким чином, керуючись ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", ст.104 ЦК України та ст.ст.4,45 ГПК України, АТ "Завод Електроважмаш" може виступати в якості відповідача у господарській справі.

Також відповідач зазначає, що в реєстрі відсутні відомості щодо того, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" та відповідні докази не надано позивачем до суду.

Отже, відповідач вважає, що позивачем невірно визначений відповідач у даній справі.

Крім того, відповідач просить суд у разі неврахування доводів щодо неналежного відповідача, відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 5075092,45 грн, 3% річних у сумі 2530164,68 грн. та індексу інфляції у розмірі 17529799,35 грн або зменшити їх стягнення на 99%. Також, відповідач просить суд застосувати до стягнення пені строк позовної давності, оскільки період, за який вона нарахована позивачем, перевищено;

- відповідь позивача на відзив (вх.№9503 від 18.04.2023), в якій позовні вимоги підтримує, щодо зменшення розміру штрафних санкцій заперечує;

- додаткові пояснення відповідача (вх.№14367 від 06.06.2023);

- письмові пояснення позивача (вх.№14917 від 12.06.2023);

- клопотання відповідача (вх.№15822 від 20.06.2023) про відкладення розгляду справи.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 21.06.2023 року позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.06.2023 року проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд встановив наступне.

У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 року ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 за № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 за № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут" як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 312 (далі - Правила), та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією

Таким чином правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ "Харківобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами, (частина друга статті 56 вказаного Закону).

Пунктом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповідно до пункту 3.2.5 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Публічний договір постачання електричної енергії споживачу, комерційні пропозиції та заява-приєднання розміщені на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": www.zbutenergo.kharkov.ua.

Також у відповідності до пунктів 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з пунктом 10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів.

Таким чином розрахунки за спожиту споживачем електроенергію ПрАТ "Харківенергозбут" проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго".

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

На підставі поданої відповідачем заяви-приєднання Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" приєдналось до договору про постачання електричної енергії споживачу №195 від 21.12.2018 року за вказаними у заяві об`єктами на умовах Комерційної пропозиції №4/1.

Відповідно до п. 1.4. Статуту Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових загальних зборів Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" та Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" від 23.12.2021 №32/2021, Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом".

20.01.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" було укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2018 №195, відповідно до якої змінено назву споживача з Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" () на назву Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" ().

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що посилання відповідача про невірне визначення позивачем відповідача у справі є необґрунтованим.

01.12.2020 року комерційну пропозицію №4/1 було змінено на комерційну пропозицію №3 Ф-Р.

Порядок розрахунків за договором №195 визначається відповідно до комерційної пропозиції № 3 Ф-Р, яка є невід`ємним додатком до договору.

Згідно з п.2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктами 5.6 та 5.10 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п.6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п.5.7 договору оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції.

За умовами п.4 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначеної за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за електричну енергію.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті «Призначення платежу» посилань на період за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію. Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (передплата) оплачено, але не спожитої електричної енергії, зараховується Споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Відповідно до п.5 комерційної пропозиції рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10-ти робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Пунктом 8 комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п.4 та п.5 комерційної пропозиції, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Згідно з переданими операторами системи розподілу даними ПрАТ "Харківенергозбут" для Акціонерного Товариства "Українські енергетичні машини" було сформовано наступні рахунки за електричну енергію:

- за березень 2020 на суму 5714724,23 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 06.04.2020, строк оплати рахунку по 13.04.2020. У березні 2020 року було частково оплачено за лютий 2020 року у сумі 3 762 088,66 грн. Рахунок за березень 2020 не сплачено.

- за квітень 2020 на суму 4259686,02 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 07.05.2020, строк оплати рахунку по 15.05.2020. Рахунок не оплачений.

- за травень 2020 на суму 3015588,62 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.06.2020, строк оплати рахунку по 16.06.2020. Рахунок не оплачений.

- за червень 2020 на суму 2802588,08 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 08.07.2020, строк оплати рахунку по 15.07.2020. В червні 2020 року було частково сплачено за лютий - березень 2020 року у сумі 3290000,00 грн. Рахунок не оплачений.

- за серпень 2020 на суму 2411395,61 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.09.2020, строк оплати рахунку по 16.09.2020. Рахунок сплачено за липень 2020 року у сумі 588410,25 грн.

- за вересень 2020 на суму 3512634,20 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.10.2020, строк оплати рахунку по 19.10.2020. У вересні сплачено за липень-серпень 2020 у сумі 1600000,00 грн.

- за жовтень 2020 на суму 2585108,83 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.11.2020, строк оплати рахунку по 16.11.2020. У жовтні сплачено за квітень 2020 року у сумі 250000,00 грн.

- за листопад 2020 на суму 4583130,55 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 08.12.2020, строк оплати рахунку по 15.12.2020. Рахунок не оплачений.

- за грудень 2020 на суму 4764603,34 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 11.01.2021, строк оплати рахунку по 22.01.2021. У грудні 2020 року сплачено за квітень 2020 у сумі 1000000,00 грн.

- за січень 2021 на суму 3735171,50 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 08.02.2021, строк оплати рахунку по 22.02.2021. Рахунок не оплачений.

- за лютий 2021 на суму 3059269,22 гри. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 04.03.2021, строк оплати рахунку по 19.03.2021. Рахунок не оплачений.

- за березень 2021 на суму 2174138,17 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 06.04.2021, строк оплати рахунку по 21.04.2021. Рахунок не оплачений.

- за квітень 2021 на суму 2495106,98 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 11.05.2021, строк оплати рахунку по 25.05.2021. Рахунок не оплачений.

- за травень 2021 на суму 1325540,71 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.06.2021, строк оплати рахунку по 24.06.2021. Рахунок не оплачений.

- за червень 2021 на суму 1 702 302,17 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 08.07.2021, строк оплати рахунку по 22.07.2021. Рахунок не оплачений.

- за липень 2021 на суму 1494158,86 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.08.2021, строк оплати рахунку по 25.08.2021. Рахунок не оплачений.

- за серпень 2021 на суму 2785674,52 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.09.2021, строк оплати рахунку по 23.09.2021. Рахунок не оплачений.

- за вересень 2021 на суму 3569984,23 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 08.10.2021, строк оплати рахунку по 25.10.2021. Рахунок не оплачений.

- за жовтень 2021 на суму 4642004,54 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.11.2021, строк оплати рахунку по 23.11.2021. Рахунок не оплачений.

- за листопад 2021 на суму 6558534,43 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.12.2021, строк оплати рахунку по 23.12.2021. Рахунок не оплачений.

- за грудень 2021 на суму 6734084,44 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 11.01.2022, строк оплати рахунку по 25.01.2022. Рахунок не оплачений.

- за січень 2022 на суму 7393327,86 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 09.02.2022, строк оплати рахунку по 23.02.2022. У січні 2022 було сплачено за грудень 2021 року у сумі 1000000,00 грн.

- за лютий 2022 на суму 5689555,68 грн. Рахунок було направлено засобами поштового зв`язку. У лютому 2022 було сплачено за грудень 2021 року у сумі 1734084,44 грн.

- за березень 2022 на суму 2110399,28 грн. Рахунок було направлено засобами поштового зв`язку. У березні 2022 оплат не надходило.

- за квітень 2022 на суму 1682942,51 грн. Рахунок було направлено засобами поштового зв`язку. У квітні 2022 оплат не надходило.

- за травень 2022 на суму 1736609,14 грн. Рахунок було направлено засобами поштового зв`язку. У травні 2022 оплат не надходило.

- за червень 2022 на суму 962428,61 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача під підпис 08.07.2022. Рахунок за червень 2022 не сплачено.

13.06.2022 було сплачено за грудень 2021 року у сумі 150000,00 грн.

- за липень 2022 на суму 771847,34 грн, з урахуванням перерахунку попередніх періодів, а саме, за березень 2022 року. Рахунок було направлено засобами поштового зв`язку.

- за серпень 2022 на суму 1256573,79 грн, з урахуванням перерахунку попередніх періодів, а саме, за квітень 2022 року та травень 2022 року. Рахунок було направлено засобами поштового зв`язку.

Відповідно до п.5.9. Договору 16.02.2021 між Відповідачем та ПрАТ Харківенергозбут укладено Договір №73 про реструктуризацію заборгованості (додаткова угода до основного Договору ВЦ № 195) за договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018. Предметом договору була реструктуризація кредиторської заборгованості Відповідача у сумі 32083113,52 грн за спожиту електричну енергію та суми неустойки (пені), 3% річних, інфляційних нарахувань, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.02.2021 року та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу № 195 від 21.12.2018. Вищезазначена заборгованість у сумі 32083113,52 грн визнана Відповідачем у повному обсязі та затверджена рішенням Господарського суду Харківської області.

Крім того, позивачем зазначено, що предметом розгляду є заборгованість за спожиту електричну енергію за період з жовтня 2021 по червень 2022 у розмірі 32597380,92 грн, інші періоди вказані для пояснення нарахування штрафних санкцій та визнані Відповідачем та затверджені рішеннями Господарського суду Харківської області від 20.10.2021 у справі № 922/3215/21, від 10.02.2022 № 922/4541/21 та від 22.02.2022 у справі № 922/4575/21.

Станом на 01.01.2023 сума заборгованості за спожиту електричну енергію по Договору № 195 від 21.12.2018 складає 32597380,92 грн.

Крім того, у зв`язку з несплатою за електричну енергію за договором №195 в обумовлений термін відповідачу нарахована пеня у розмірі 5075092,45 грн, 3% річних у розмірі 2530164,68 грн та індекс інфляції у розмірі 17529799,35 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

У відповідності до ст.173 ГК України, зі змістом якої кореспондуються і приписист.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з пп. 4.12, 4.13 розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п.10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п.4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п.9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Таким чином розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - AT "Харківобленерго".

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

На підставі поданої відповідачем заяви-приєднання АТ "Українські енергетичні машини" приєдналось до договору про постачання електричної енергії споживачу №195.

Відповідно до п.5.5 Договору розрахунковий період зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць і відповідає розрахунковому періоду за Договором Споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Пунктом 5.6 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно з п.5.7 Договору оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. За умовами п.4 комерційної пропозиції №3 Ф-Р розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначеної за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за електричну енергію. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті «Призначення платежу» посилань на період за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію. Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (передплата) оплачено, але не спожитої електричної енергії, зараховується Споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Відповідно до п.6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов договору.

Пунктом 5 Комерційної пропозиції №3 Ф-Р встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Згідно з вимогами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заборгованість за використану електричну енергію за Договором № 195 від 21.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 32597380,92 грн підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо заперечень відповідача, що позивачем невірно визначений відповідач у даній справі.

Відповідно до п. 1.4. Статуту Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових загальних зборів Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" та Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" від 23.12.2021 №32/2021, Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом".

20.01.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" було укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2018 №195, відповідно до якої змінено назву споживача з Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" () на назву Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" ().

Отже, відповідно до статуту Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього. Крім того, сторонами було укладено додаткову угоду, про зміну назви, яка підписана та скріплена печатками позивача та відповідача.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань відповідача про невірне визначення позивачем відповідача у справі.

Щодо заперечень відповідача відносно стягнення пені та про застосування строку позовної давності, оскільки період, за який вона нарахована позивачем, перевищено.

Пунктом 8 комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п.4 та п.5 комерційної пропозиції, Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки.

Крім того, згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 (зі змінами і доповненнями)" установлено карантин з 12.03.2020 року, який діє на цей час.

Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-ІХ від 30.03.2020 продовжений строк позовної давності щодо пені на строк дії карантину.

Крім того, Законом України від 15.03.2022 N 2120-IX було внесено зміни до ст.258 ЦК України, якими зокрема строки, визначені статтею 258, 261 продовжуються на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє станом на теперішній час.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач нараховує пеню в межах строків позовної давності, крім того, стягнення пені понад 6 місяців передбачено умовами комерційної пропозиції, у зв`язку з чим посилання відповідача про застосування строків позовної давності підлягають відхиленню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення пені у сумі 5075092,45 грн, 3% річних у сумі 2530164,68 грн. та індексу інфляції у розмірі 17529799,35 грн на 99%, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання щодо зменшення заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних відповідач зазначає, що позивачем не було подано до суду будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошового зобов`язання за визначеним договором. Також, відповідач в обґрунтування клопотання посилається на наявність форс-мажорних обставини, погіршення фінансового стану відповідача у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні, відсутність бюджетного фінансування та дотацій. Окрім того, відповідач зазначає, що накладення стягнення надмірних сум штрафних санкцій, значно зменшує вартість підприємства, яке є стратегічним підприємством, що в результаті приватизації завдасть збитків державі в наслідок недоотримання реальної вартості підприємства.

Щодо пені.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 5075092,45 грн.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, статтями 549, 611, 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. У ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може бути непомірним тягарем для споживача і джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013). Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення.

Відповідно до ч.6 ст.3 ЦК України основними засадами цивільних правовідносин є справедливість, добросовісність, розумність.

У відповідності до наведених правових норм інститут зменшення неустойки (пені та штрафу) є механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Він покликаний протидіяти необґрунтованому збагаченню однією із сторін за рахунок іншої. Цей інститут спрямований на забезпечення цивільно-правових принципів рівності і балансу інтересів сторін. Право на зменшення пені направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладені договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

При цьому ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Згідно з правовим висновком, що сформульований Верховним судом у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві та виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Судом встановлено, що 26.08.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1005-р доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією: 05762269 Акціонерне товариство "Турбоатом" 75,22407664.

27.08.2021 відповідно до рішення позачергових загальних зборів, Акціонерне товариство "Турбоатом" перейменовано у Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини", у зв`язку з чим розпорядженням Кабінету Міністрів України №1228-р від 06.10.2021 в перелік об`єктів приватизації внесені відповідні зміни щодо назви Товариства.

Крім викладеного, суд також враховує те, що 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено станом на теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 3034,38,39,4144,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно з частиною 2 статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Частина 2 статті 14-1 вказаного закону серед іншого відносить до форс-мажорних обставин збройний конфлікт, військові дії, оголошену та неоголошену війну.

Так, 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Крім того, виникнення форс-мажорних обставин у відповідача також підтверджується Сертифікатом Харківської Торгово-промислової палати за вих. №114/63.01-6 від 30.09.2022 про підтвердження виникнення обставин непереборної сили у АТ " Українські енергетичні машини".

Одночасно суд бере до уваги заперечення позивача щодо зменшення відповідних сум на 99% та позицію ВС, висловлену у постанові від 04.02.2020 у справі №918/116/19 «що зменшення розміру штрафних санкцій на 99% нівелюватиме саме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне отримання грошових коштів за надані ним послуги».

Підстав для зменшення 3% річних та інфляційних нарахувань немає, адже законодавство цього не передбачає і Верховний Суд у зазначеній вище постанові про це не вказує.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що як наразі існують об`єктивні обставини, які в сукупності свідчать про те, що належні до сплати штрафні санкції є надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, а особливо у період дії воєнного стану. Їх сплата не відповідатиме принципам розумності, добросовісності, справедливості цивільного законодавства. Стягнення пені призведе до порушення балансу майнових інтересів сторін зобов`язання, спотворить мету неустойки, перетворивши її зі стимулу належного виконання зобов`язань на спосіб отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, ставши при цьому непомірним тягарем для боржника (відповідача).

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача, дійшов висновку про зменшення розміру пені на 50%, та позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 2537546,22 грн.

Щодо 3% річних та інфляційних.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції №3 Ф-Р у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п.5 тап.4 комерційної пропозиції Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Позивачем нараховані 2530164,68 грн - 3% річних та 17529799,35 грн - індексу інфляції.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку про їх арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 2530164,68грн - 3% річних та 17529799,35 грн - індексу інфляції підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем до суду не надано доказів оплати заборгованості за спірний період.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих послуг, суд вважає позовні вимоги такими, що підтверджуються матеріалами справи, є правомірними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, але, у зв`язку з частковою відмовою в стягненні пені, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (адреса: 61037, м.Харків, просп.Героїв Харкова, 199; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (юридична адреса: 61037, м.Харків, вул.Плеханівська,126; адреса для листування: 61057, м.Харків, вул.Гоголя, 10; ):

- заборгованість за електричну енергію в сумі 32597380,92 грн - на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" НОМЕР_1 , МФО 351823;

- заборгованість по пені у сумі 2537546,22 грн, 3% річних у сумі 2530164,68грн, індекс інфляції у розмірі 17529799,35 грн та 865986,56 грн судового збору - на п/р НОМЕР_2 в ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 2537546,23 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "30" червня 2023 р.

Суддя К.В. Аріт