РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2023Справа № 910/1599/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"
доАнтимонопольного комітету України
провизнання недійсним та скасування рішення
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Лаган Я.Ю.;

від відповідача: Грищенко К.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/1599/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі також - позивач, ТОВ «Євро-Реконструкція») до Антимонопольного комітету України (далі також - відповідач, Комітет, АМК України) про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 10.11.2022 № 244-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі також - Рішення № 244-р, Рішення).

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 08.06.2023.

У судовому засіданні 08.06.2023 заслухано вступне слово, закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами та оголошено перерву до 22.06.2023.

22.06.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії Рекомендацій Антимонопольного комітету України від 17.09.2020 № 37-рк про здійснення заходів, спрямованих на запобігання порушення законодавства про захист економічної конкуренції; копії звернення Лаган Я.Ю. про надання роз`яснення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.06.2023; копію листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 15129/18.2/9-23 від 21.06.2023.

Відповідачем, у свою чергу, 22.06.2023 долучено письмову промову в судових дебатах.

У судовому засіданні судом наголошено на поданих сторонами клопотаннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Враховуючи те, що Рекомендації Антимонопольного комітету України від 17.09.2020 № 37-рк були предметом дослідження під час вирішення справи по суті, а позивач повідомляв про намір надати відповідь НКРЕКП, то суд, з метою всебічного та повного розгляду всіх матеріалів справи в їх сукупності вважає за необхідне долучити надані позивачем 22.06.2023 докази до матеріалів справи та врахувати їх під час вирішення спору.

Безпосередньо в судовому засіданні 22.06.2023 проведені судові дебати.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами розгляду справи № 128-26.13/1-21 Антимонопольним комітетом України встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» з жовтня 2019 року по квітень 2020 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого опалення Дарницького та Дніпровського районів міста Києва в зоні теплопостачання Товариства з часткою 100%.

Як вбачається з Рішення № 244-р від 10.11.2022, ТОВ «Євро-Реконструкція» не прийняло рішення щодо зміни (зменшення) розміру нарахувань споживачам плати за послуги з централізованого опалення у зв`язку зі зміною (зменшенням) ціни природного газу в період з грудня 2019 року по квітень 2020 року та відповідно не здійснено відповідних перерахунків споживачам. Зазначені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого опалення Дарницького та Дніпровського районів міста Києва в зоні теплопостачання Товариства, що призвело до ущемлення інтересів споживачів та було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку. На Товариство за вчинене порушення накладено штраф у розмірі 9 646 253, 00 грн. Також Товариство зобов`язано усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом здійснення перерахунку споживачам за послуги з централізованого опалення у зв`язку зі зміною (зменшенням) ціни природного газу за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року.

Обґрунтовуючи заявлений позов ТОВ «Євро-Реконструкція» наголошує, що висновки, викладені у Рішенні, не відповідають обставинам справи, Рішення прийняте відповідачем за неповного з`ясування та не доведення обставин, що мають значення для справи, та в результаті неправильного застосування норм права з огляду на наступне:

- Товариство не має правових підстав самостійно приймати рішення про зменшення розміру нарахувань за послуги з централізованого опалення;

- надання житлово-комунальних послуг споживачам здійснювалося виключно на договірних засадах відповідно до затвердженого уповноваженим органом тарифу;

- у відносинах зі споживачами, з якими було укладено договори про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01.05.2019, нарахування плати за комунальні послуги підприємствами теплопостачання здійснюється відповідно до умов таких договорів (в тому числі щодо тарифів, які затверджені уповноваженим органом у встановленому законом порядку, до моменту укладення нових договорів за вимогами і правилами нового закону про житлово-комунальні послуги);

- для Товариства тарифи на комунальні послуги, зокрема на послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії, встановлювалися НКРЕКП як державно регульовані ціни;

- Товариство не могло реалізувати надане йому право самостійно змінити розмір нарахувань за теплову енергію для споживачів у зв`язку зі зміною ціни природного газу, оскільки відповідно до законодавства він зобов`язаний визначати розмір таких нарахувань виключно за державною регульованою ціною тарифом, встановленою НКРЕКП, а самостійна зміна розміру нарахувань Товариством була б порушенням Ліцензійних умов.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилався, здебільшого, на таке:

- твердження позивача про відсутність у нього правових підстав самостійно змінити розмір нарахувань за послуги централізованого опалення, є безпідставними, та таким, що не відповідає дійсності;

- незалежно від назви послуг, укладених договорів як згідно із попереднім законом так і новим законом про житлово-комунальні послуги, їх основою є теплова енергія, для виробництва якої було використано природний газ, ціну якого було знижено майже вдвічі;

- бездіяльність позивача полягала у неприйнятті рішення щодо зміни (зменшення) розміру нарахувань споживачам плати за послуги з централізованого опалення, у зв`язку із зміною (зменшенням) ціни природного газу з грудня 2019 року по квітень 2020 року, що призвело до ущемлення інтересів споживачів та було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з централізованого опалення;

- Комітет наголошує на тому, що позивачем судовий збір сплачений в більшому розмірі ніж встановлено Законом України «Про судовий збір», а зайво сплачені суми судового збору не підлягають стягненню з іншої сторони.

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи вказівки касаційної інстанції, суд відзначає наступне.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 10.11.2022 № 244-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, ТОВ "Євро-Реконструкція" є юридичною особою та здійснює свою господарську діяльність на підставі Статуту, затвердженого рішенням учасника Товариства від 29.11.2019 № 29/11-19.

Відповідно до Статуту предметом діяльності Товариства є:

- виробництво електричної енергії (основний); передача електричної енергії магістральними, міждержавними, місцевими (локальними) електромережами; постачання електричної енергії за регульованим та нерегульованим тарифом; оплатне постачання електричної енергії;

- виробництво та постачання теплової енергії споживачам; виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних поновлюваних джерел енергії.

Товариство здійснює господарську діяльність у сфері теплопостачання відповідно до ліцензії на провадження господарської діяльності, виданої НКРЕКП.

Постановою № 1823 від 11.12.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - Постанова № 1823) встановила Товариству тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, а саме:

- послуги з централізованого опалення: 1341,53 грн./Гкал (1 117,94 грн./Гкал без ПДВ) для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії, 35,67 грн (29,73 грн. без ПДВ) за 1 кв.м. за місяць для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії;

- послуги з централізованого постачання гарячої води: 80,28 грн. (66,90 грн. без ПДВ) за 1 куб.м. за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води, 74,22 грн. (61,85 грн. без ПДВ) за 1 куб.м. за відсутності рушникосушильників.

01.05.2019 втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № l875-IV (далі - Попередній закон про ЖКП, Закон № l875) і в повному обсязі введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII (далі - Новий закон про ЖКП, Закон № 2189), яким змінено класифікацію житлово-комунальних послуг та систему організації договірних відносин зі споживачами.

Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Нового закону про ЖКП (в редакції Закону № 2454-VIII від 07.06.2018) було передбачено перехідний період, а саме встановлено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до 01.05.2019, зберігали чинність на умовах, визначених такими договорами (в тому числі щодо застосовного (встановленого) тарифу), до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за новою класифікацією комунальних послуг та правилами, визначеними Новим законом про ЖКП. Договори мали бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2020).

25.10.2019 відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.10.2019 № 1853 в м. Києві було розпочато опалювальний сезон 2019/2020 (додаток 5, арк. 1).

З жовтня 2019 року відбувалося зниження ціни енергоносія, що входить до паливної складової тарифу, а саме: природного газу, який НАК «Нафтогаз України» постачав теплопостачальним організаціям, в тому числі, Відповідачу.

24.12.2019 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1082 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв?язку зі зміною ціни природного газу» (далі - Постанова №1082), відповідно до п. 2 якої було внесено зміни до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630) та Правил користування тепловою енергією (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198).

Відповідно до зазначених змін, теплопостачальним організаціям було надано право прийняти рішення щодо зміни розміру нарахувань за теплову енергію для споживачів у зв?язку із зміною ціни природного газу, що використовується для виробництва теплової енергії.

14.01.2020 НКРЕКП постановою № 77 (надалі - Постанова № 77) встановила Товариству тариф на теплову енергію для потреб населення в розмірі 745,02 грн./Гкал. (без ПДВ).

17.03.2020 НКРЕКП була прийнята постанова № 623 (надалі - Постанова № 623), якою були внесені зміни до Постанови № 77 та встановлений для Товариства новий тариф на теплову енергію для потреб населення в розмірі 689,32 грн./Гкал. (без ПДВ), а також тариф на комунальну послугу за оновленою класифікацією відповідно до Нового закону про ЖКП, а саме: тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення у розмірі 689,32 грн/Гкал (без ПДВ) або 827,18 грн/Г кал (з ПДВ).

05.04.2020 відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.04.2020 № 556 в м. Києві закінчено опалювальний сезон 2019/2020.

02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 540-ІX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким було внесено зміни до п. 3, 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Нового закону про ЖКП та продовжено перехідний період на укладення нових договорів до п?яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином.

01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-IX, відповідно до якого були внесені зміни та викладено в новій редакції п.п. 3, 31 і 4, розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Нового закону про ЖКП та встановлено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

З огляду на наведене вище, до моменту укладання нових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, споживачам, зокрема категорії «населення», нарахування плати за послуги з централізованого опалення здійснюється відповідно до договорів, укладених до 01.05.2019 року.

Під час розгляду справи Комітету, було визначено монопольне (домінуюче) становище ТОВ «Євро-Реконструкція».

Судом наголошує, що обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на АМК або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм, зокрема Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, зареєстрованого Міністерством юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605. Однак, господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

Встановлення (монопольного) домінуючого становища на ринку не потребує аналізу господарської діяльності абсолютного числа (100%) учасників товарного ринку, оскільки пов`язане з ринковою поведінкою господарюючих суб`єктів, діяльність яких фактично не має значення для функціонування ринку.

Суду під час розгляду справи необхідно здійснити перевірку та надати належну оцінку доводам кожної зі сторін у справі не лише щодо наявності чи відсутності монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку, а й наявності чи відсутності факту зловживання ним таким становищем.

Як встановлено відповідачем та не було спростовано позивачем, ТОВ «Євро-Реконструкція» за результатами господарської діяльності у період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року займала монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого опалення Дарницького та Дніпровського районів міста Києва в зоні теплопостачання Товариства, як таке що не мало на цьому ринку жодного конкурента.

Доводи АМК України щодо наявності у діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції ґрунтуються на зайнятті монопольного (домінуючого) становища та зловживання ним.

Відповідно до приписів Закону України "Про захист економічної конкуренції", зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 1 частини другої статті 13).

Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем (пункт 2 статті 50).

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За порушення, передбачені, зокрема, пунктом 2 статті 50 цього вказаного Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону.

Згідно з ч. 1-2 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції", суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він (суб`єкт господарювання) не доведе, що зазнає значної конкуренції.

Установлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому, застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Акти законодавства України не містять переліку (визначень) всіх можливих ринків товарів (послуг) в розумінні Закону та інших актів законодавства про захист економічної конкуренції.

Як зазначалося вище, до 01.05.2019 діяв Попередній закон про ЖКП, відповідно ч. 1 ст. 1 якого комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Попереднього закону про ЖКП, виконавцями надавалися наступні комунальні послуги із використанням теплової енергії:

- послуги з централізованого постачання гарячої води; послуги з централізованого опалення.

Постановою № 1823 були встановлені для Товариства тарифи саме на ці комунальні послуги: з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення.

01.05.2019 було введено в дію Новий закон про ЖКП, яким було запроваджено нову класифікацію комунальних послуг та нову систему взаємовілносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг. Відповідно до п. « 2» ч. 1 ст. 5 Нового закону про ЖКП, з використанням теплової енергії надаються наступні комунальні послуги: постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Постановою №77 (в редакції Постанови № 623) встановлено новий, нижчий тариф саме на послуги за оновленою класифікацією: постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Порівняння тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії відповідно до попереднього та нового нормативно-правового регулювання:

- централізоване опалення - 1 117,94 грн/Гкал. для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - Постанова № 1823 від 11.12.2018;

- постачання теплової енергії - 689,32 грн/Гкал. (без ПДВ) - Постанова № 77 від 11.12.2018, в редакції Постанови № 623 від 17.03.2020.

Як до, так і після набрання чинності Новим законом про ЖКП 01.05.2019, надання житлово-комунальних послуг споживачам здійснювалося виключно на договірних засадах відповідно до затвердженого уповноваженим органом тарифу (ч. 1 ст. 19 Попереднього закону про ЖКП, ч. 1 ст. 12 Нового закону про ЖКП).

Вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг є істотною умовою договорів, укладених зі споживачами до 01.05.2019 (п.п.3 ч. 1 ст. 26 Попереднього закону про ЖКП).

У зв?язку зі зміною системи класифікаці комунальних послуг, Новим законом про ЖКП передбачене обов?язкове укладення нових договорів із споживачами відповідно до вимог Нового закону про ЖКП (ст.ст. 12, 13, п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень).

Істотними умовами таких договорів є, в тому числі, перелік послуг, ціна послуги та порядок її оплати (п.п. « 1», « 5», «б» ч. 3 с. 12 Нового закону про ЖКП).

Як встановлено судом під час розгляду справи, у Рекомендаціях № 37-рк від 17.09.2020 Комітет рекомендував ТОВ «Євро-Реконструкція» забезпечити у встановленому порядку здійснення перерахунків нарахувань плати споживачам за теплову енергію, послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у зв`язку зі зміною ціни природного газу протягом опалювального періоду 2019/2020 років. Забезпечити публічне інформування споживачів про зменшення плати за послуги з постачання теплової енергії під час укладення договорів про надання послуги з постачання теплової енергії / гарячої води замість договорів про надання послуг централізованого опалення / централізованого постачання гарячої води та умови укладення таких договорів.

Крім того, у п. 28 вказаних рекомендацій наголошено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1082 «Деякі питання нарахування визначення плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв`язку зі зміною ціни природного газу» внесені зміни до правил надання послуг, відповідно до яких теплопостачальним організаціям (виконавцям) надано право змінювати розмір нарахованої споживачем плати за послуги з централізованого опалення у разі зміни для них ціни природного газу, що використовуються для виробництва теплової енергії та надання відповідної послуги.

У той же час, у відносинах зі споживачами, з якими були укладені договори про надання послуг із централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01.05.2019, нарахування плати за комунальні послуги підприємствами теплопостачання здійснюється відповідно до умов таких договорів (в тому числі щодо тарифів, які затверджені уповноваженим органом у встановленому законом порядку), до моменту укладення нових договорів за вимогами і правилами Нового закону про ЖКП.

Застосування у відносинах з такими споживачами нових, знижених тарифів, можливе виключно за умови укладення з такими споживачами нових договорів відповідно до Нового закону про ЖКП. Зазначене також підтверджується листом Міністерства розвитку громад і територій від 12.08.2020 № 7/9.1.1./13871-20 та публічним роз?ясненням Міністерства розвитку громад і територій від 02.05.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Попереднього закону про ЖКП, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 21 Нового закону про ЖКП, ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Таким чином, тариф є ціною послуги з централізованого опалення (за Попереднім законом про ЖКП)/послуги з постачання теплової енергії (за Новим законом про ЖКП).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення», суб?єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують вільні ціни і державні регульовані ціни.

Згідно з. ч. 1, 2 ст. 191 Господарського кодексу України, державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень y встановленому законодавством порядку. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення" та іншими законами.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом:

1) установлення обов`язкових для застосування суб?єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);

2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб?єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення»).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про теплопостачання», регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат є однією з форм державного регулювання в сфері теплопостачання.

Крім того, як передбачалося п.п. « 2» ч.1 ст. 30 Попереднього закону про ЖКП, одним з принципів, на якому базується державне регулювання цін/тарифів, є принцип нормативного регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами. затвердженими в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Нового закону про ЖКП, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Таким чином, тариф на послугу з централізованого опалення (за Попереднім законом про ЖКП)/послугу з постачання теплової енергії (за Новим законом про ЖКП) є державною регульованою ціною.

Згідно з абз. 8 п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювания у сфері комунальних послуг», НКРЕКП здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб?єктам природних монополій та суб?єктам господарювання на суміжних ринках, здійснюється НКРЕКП.

ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює діяльність на ринку постачання теплової енергії, що є суміжним ринком відповідно до абз. 9 ст. 6 Закону України «Про природні монополії».

Товариство також в межах часового періоду, в якому на думку Комітету було вчинене порушення (з жовтня 2019 року по квітень 2020 року) було ліцензіатом НКРЕКП згідно з п. 29 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 16 Закону України «Про теплопостачання», п. 1.4. Ліцензійних умов на провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії (затв. Постановою НКРЕКП від 22 березня 2017 року № 308, надалі - Ліцензійні умови).

Отже, для Товариства тарифи на комунальні послуги, зокрема, на послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії, встановлювалися НКРЕКП як державні регульовані ціни.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що наданий позивачем лист НКРЕКП № 15129/18.2/9-23 від 21.06.2023 щодо неможливості коригування/встановлення тарифів на комунальні послуги не спростовують наданого позивачу права (відповідно до постанови № 1082) змінювати розмір нарахованої споживачам плати. Адже в листі йде мова про тарифи, а не про фактичне нарахування за надані послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензіат зобов?язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її отримання - відповідати ліцензійним умовам. Порушення ліцензійних умов та невиконання розпорядження про усунення порушень може бути підставою для зупинення дії ліцензії чи навіть ї анулювання (п. 2 ч.2., п. 2 ч. 12. ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

За п.п. 9 п. 3.2 розділу 3 Ліцензійних умов ліцензіат зобов?язаний здійснювати продаж, постачання виробленої теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень.

Як вже було наголошено раніше, Постановою № 1082 було внесено зміни до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630) та Правил користування тепловою енергією (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 р. № 1198) та передбачено, що теплопостачальна організація має право прийняти рішення щодо зміни розміру нарахувань за теплову енергію для споживачів у зв?язку із зміною ціни природного газу, що використовується для виробництва теплової енергії.

Проте, ТОВ «Євро-Реконструкція» не могло реалізувати надане йому Постановою № 1082 право самостійно змінити розмір нарахувань за теплову енергію для споживачів у зв?язку із зміною ціни природного газу, оскільки відповідно до законодавства зобов?язаний визначати розмір таких нарахувань виключно за державно регульованою ціною (тарифом, встановленим НКРЕКП), а самостійна зміна розміру нарахувань Товариством була б порушенням Ліцензійних умов.

Відповідно до ст. 3, 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі, якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов?язків суб?єкта господарювання, така норма трактується в інтересах суб?єкта господарювання, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом презумпції правомірності діяльності суб?єкта господарювання.

Враховучи суперечність між нормами Постанови № 1082 та вимогами Ліцензійних умов, ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось за роз?ясненням до НКРЕКП щодо можливості реалізації права на зміну розмірів нарахувань за теплову енергію, послуги з централізованого опалення у зв?язку із зміною ціни природного газу.

Листом від 05.02.2020 № 1415/185/7-20 НКРЕКП надала роз?яснення про те, що відповідно до вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 308, при провадженні господарської діяльності з виробництва теплової енергії «ліцензіат повинен, зокрема, здійснювати продаж виробленої теплової енергії за тарифами, які встановлюються НКРЕКП, та дотримуватись структури витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на виробництво теплової енергії».

НКРЕКП як ліцензіар (уповноважений орган ліцензування) ТОВ «Євро-Реконструкція» з початку опалювального сезону 2019/2020 не надавала Товариству будь-яких вказівок щодо можливості відхилення від Ліцензійних умов та здійснення продажу теплової енергії за зниженим тарифом.

Більш того, НКРЕКП з 01.05.2019 не могла знизити тарифи на послуги з централізованого опалення, адже Новим законом про ЖКП (п.п.8 п. 8 Прикінцевих і Перехідних положень) було внесено зміни до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», якими приведено визначення терміну «тарифи на комунальні послуги» у відповідність із новою класифікацією комунальних послуг.

З переліку комунальних послуг, тарифи на які уповноважена встановлювати НКРЕКП, було виключено «послугу з централізованого опалення», натомість включено та «послугу з постачання теплової енергії».

Разом з тим, саме послуга з централізованого опалення, а не послуга з постачання теплової енергії, були предметом договорів про надання житлово-комунальних послуг, укладених Товариством зі споживачами до введення в дію Нового закону про ЖКТ 01.05.2019.

Таким чином, з 01.09.2019 НКРЕКП вже не мала права встановлювати (у тому числі за результатами коригування) інші тарифи на послуги, що надаються споживачам за договорами про надання послуг з централізованого опалення, укладеними до 01.09.2019.

Водночас, як стверджує позивач та не було спростовано відповідачем, НКРЕКП як державний орган, що здійснює ліцензування, відреагував на зниження цін на природній газ в паливній структурі тарифу та встановив нижчий тариф на послугу з постачання теплової енергії.

На засіданні НКРЕКП, яке проходило у формі відкритого слухання 17.03.2020, шляхом прийняття НКРЕКП Постанови № 623, було скориговано встановлені Постановою № 77 тарифи на теплову енергію (й виробництво, транспортування та постачання), та встановлено тарифи на послугу 3 постачання теплової енергії, в яких було враховано зниження ціни на природній газ.

Про необхідність прийняття НКРЕКП відповідного рішення про встановлення ТОВ «Євро-Реконструкція» тарифів на послугу з постачання теплової енергії для стабільного проходження опалювального сезону Товариство письмово повідомляло НКРЕКП, що підтверджується відповідними листами позивача та Київської міської державної адміністрації.

НКРЕКП у зв?язку зі зниженням ціни природного газу переглянула та встановила нижчий тариф на послугу з постачання теплової енергії, проте не мала правових підстав переглядати тариф на послуги з централізованого опалення, що надавалися за договорами, укладеними до 01.05.2019, оскільки втратила відповідні повноваження з 01.05.2019.

ТОВ «Євро-Реконструкція» також не могло відступити від встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення і самостійно змінити розмір нарахувань за ці послуги для споживачів, договори з якими були укладені до 01.05.2019 оскільки такі дії Товариства не відповідали б вимогам ряду нормативно-правових актів, а саме: Ліцензійних умов, а також Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про ціни та ціноутворення».

До вказаних нормативно-правових актів законодавцем не були своєчасно внесені зміни, які б дозволили реалізувати надане Товариством Постановою №1082 право.

Таким чином, висновки відповідача про те, що позивачу Постановою № 1082 були надані правові підстави самостійно приймати рішення про зменшення розміру нарахувань споживачам плати за послуги з централізованого опалення у зв?язку зі зменшенням ціни природного газу протягом опалювального періоду 2019/2020 років, без зміни тарифу на зазначені послуги, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Більше того, висновки Комітету про те, що послуга з постачання теплової енергії за своєю сутністю є тією ж послугою з централізованого опалення, складові якої не зазнали змін, а ТОВ «Євро-Реконструкція» безпідставно не взяло до уваги зменшення вартості природного газу у структурі тарифу, прийняті за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з огляду на наступне.

Як зазначалося в Пояснювальній записці до Проекту Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1581 від 22.12.2014, метою проекту є вдосконалення законодавчого регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Досягнути зазначеної мети пропонувалося, в тому числі, запровадженням нового механізму укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг, особливостей укладання таких договорів у багатоквартирному будинку, удосконалення підходу до порядку оплати житлово-комунальних послуг.

Зокрема, Новим законом про ЖКП передбачено, що ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (ч. 5 ст. 21 Нового закону про ЖКП).

Відповідно до Нового закону про ЖКП, споживач у складі тарифу на послуги з постачання теплової енергії оплачує виключно вартість теплової енергії, поставленої виконавцем послуг до багатоквартирного будинку.

Додаткові витрати виконавця (пов?язані з абонентським обслуговуванням споживачів, а саме: укладення договору про надання комунальної послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги, обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також виконання інших функцій, пов?язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами), що забезпечують надання відповідної послуги, не входять до складу тарифу і відшкодовуються виконавцю у складі плати за комунальну послугу відповідно індивідуального договору у складі плати за абонентське обслуговування (ч. 5 ст. 13, ч. 3 ст. 14 Нового закону про ЖКП).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Нового закону про ЖКП, при наданні послуги з постачання теплової енергії за такими договорами, споживач сплачує виконавцю окремо:

1) плату за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

2) плату за абонентське обслуговування.

Такий підхід принципово відрізняється від підходу до формування тарифу на послуту із централізованого опалення, в якому ціна за одиницю постачання послуги з централізованого опалення для потреб населення (1 117,94 грн. без ПІДВ /Гкал відповідно до Постанови № 1823) була вищою за ціну теплової енергії для потреб населення (1096,22 грн/Гкал (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП №1819 від 11.12.2018), оскільки, окрім безпосередньо собівартості теплової енергії, включала в тому числі і витрати на утримання абонентської служби.

Отже, Новим законом про ЖКП було не лише реформовано класифікацію комунальних послуг, а й змінено підходи до розрахунку плати за їх надання (в тому числі за послугу постачання теплової енергії) для того, щоб такий розрахунок був зрозуміліший споживачам.

З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що в Рішенні Комітету, всупереч вимог законодавства про захист економічної конкуренції та Методики, не доведено наявності факту зловживання позивачем монопольним (домінуючим) становищем саме на ринку надання послуг з централізованого опалення Дарницького та Дніпровського районів міста Києва.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на наведені вище обставини та за результатами всебічного та повного розгляду матеріалів справі в їх сукупності, суд встановив, що, Комітетом прийнято Рішення №244-р від 10.11.2022 з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки висновки, викладені у Рішенні, не відповідають обставинам справи, Рішення прийняте відповідачем за неповного з`ясування та не доведення обставин, що мають значення для справи, та в результаті неправильного застосування норм права, що є підставами для визнання недійсним та скасування вказаного Рішення та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, з огляду на задоволення позовних вимог витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, зважаючи на те, що позивачем було заявлено одну вимогу немайнового характеру, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 10.11.2022 № 244-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

3. Стягнути з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн. Видати наказ.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, перерахований згідно з платіжною інструкцією № від 25.01.2023, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 910/1599/23.

5. Підставою повернення судового збору є дане рішення, яке затверджено гербовою печаткою Господарського суду міста Києва.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2023 року.

Суддя Ю.О.Підченко