УХВАЛА

03 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 915/243/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Нафта"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023

у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 "Військово-морська база " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (далі - ВЧ НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Нафта" (далі - ТОВ "АВ-Нафта")

про зобов`язання повернути нафтопродукти за договором зберігання,

В С Т А Н О В И В:

1. У серпні 2022 року ВЧ НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ТОВ "АВ-Нафта", в якому просила зобов`язати відповідача повернути майно, а саме нафтопродукти АБ А-80ДЗ у кількості 28 808 кг, ДП З-0,2-25 у кількості 59 129 кг.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем свого обов`язку з повернення майна (нафтопродуктів), які були передані йому на підставі договору про надання безоплатних послуг з приймання, тимчасового зберігання та відвантаження нафтопродуктів від 26.04.2022 №15/2; передача нафтопродуктів на зберігання відповідачу була вимушеною в умовах постійних ракетно-артилерійських обстрілів міста Миколаєва та реальної загрози наступу ворожих військ; після отримання від позивача листа щодо повернення паливно-мастильних матеріалів, відповідач повідомив, що вказане пальне було видане згідно з відомостями на потреби Збройних сил України та іншої техніки, яка використовувалася в оборонній сфері; позивач факт повернення відповідачем нафтопродуктів заперечує.

3. Господарський суд Миколаївської області рішенням від 25.01.2023 в задоволені позову відмовив.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване, зокрема, тим, що наданими позивачем доказами не підтверджено наявність між сторонами цивільно-господарських відносин зі зберігання майна позивача та, як наслідок, не підтверджено наявність обов`язку відповідача повернути таке майно позивачу. Договір зберігання №15/2 та інші документи щодо передачі палива на зберігання були підписані неуповноваженою ТОВ "AB-Нафта" особою.

5. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 01.06.2023 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про задоволення позову.

6. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване, зокрема, таким:

- накладні та акти приймання-передачі військового майна є належними та допустимими доказами, які фактично підтверджують передачу позивачем та отримання відповідачем паливно-мастильних матеріалів, а саме: а саме нафтопродукти АБ А-80ДЗ у кількості 28 808 кг, ДП З-0,2-25 у кількості 59 129 кг;

- матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження попередніх домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу саме купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів; відповідач також не надав жодного доказу щодо правової підстави, на якій ВЧ НОМЕР_1 повинна була здійснити передачу належного їй на праві оперативного управління майна;

- в провадженні Господарського суду Миколаївської області перебували справи №915/244/22, №915/287/22; ТОВ "АВ-Нафта" було залучено до участі у справі №915/277/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача, оскільки вказане підприємство є вантажовідправником паливно-мастильних матеріалів (А-80ДЗ у кількості 20 000 кг) згідно накладної №49 та акту приймання-передачі військового майна №48;

- оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів доходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини щодо безоплатного зберігання військового майна за договором, укладеним сторонами у спрощений спосіб;

- безпідставними є доводи про те, що спірне майно (нафтопродукти) передавалися відповідачу на підставі Договору від 26.04.2022 №15/2, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що передача відповідачу нафтопродуктів на зберігання здійснювалася за накладними від 13.03.2022 №2/2, від 23.03.2022 №13/11, від 27.03.2022 №18/16, від 28.03.2022 №22/20, від 02.04.2022 №27/26, від 23.03.2022 №14/12, від 31.03.2022 №23/21 та актами приймання-передачі на тимчасове зберігання військового майна від 07.04.2022 №38, №39, які укладені раніше ніж договір;

- безпідставними є доводи, що спірне майно (нафтопродукти) передавалися відповідачу на виконання розпоряджень Миколаївської ОВА та Тактичної групи "Миколаїв", оскільки зі змісту актів приймання-передачі військового майна №38 та №39 вбачається, що передача розпочалася 13.03.2022, у той час як розпорядження Миколаївської ОВА та Тактичної групи "Миколаїв" датовані 22.03.2023;

- безпідставними є доводи, що наданим позивачем договором №15/2 не підтверджується та обставина, що саме відповідач взяв на себе цивільно-господарські зобов`язання щодо приймання та безоплатного зберігання майна (нафтопродуктів) позивача, оскільки відповідач не подав позов про визнання договору недійсним, тобто він є діючим та всі зобов`язання за ним є чинними;

- наявні в матеріалах даної справи докази, зокрема, накладні та акти приймання-передачі військового майна фактично підтверджують факт передачі позивачем та отримання відповідачем товару (нафтопродуктів), а спільні дії позивача та відповідача свідчать про укладення та виконання ними умов договору безоплатного зберігання товару.

7. 05.06.2023 ТОВ "АВ-Нафта" звернувся з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023, у якій просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

8. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаргу подано з дотриманням вимог статей 287, 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

9. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.4 ч.2 ст.287, п.3 ч.3 ст.310 ГПК.

10. Скаржник у касаційній скарзі вказує, зокрема, таке:

- суд першої інстанції встановив, що договір зберігання №15/2, на який посилався позивач як на підставу позову, а також інші документи щодо передачі палива на зберігання (накладні, акти, листи, тощо) були підписані з боку ТОВ "AB-Нафта" особою (старшим оператором ОСОБА_1 ), яка не мала повноважень щодо укладення договору; суд дійшов висновку, що наданим позивачем договором не підтверджується та обставина, що саме відповідач взяв на себе цивільно-господарські зобов`язання щодо приймання та безоплатного зберіганню майна (нафтопродуктів) позивача;

- суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, повинен був встановити обставини передачі палива на зберігання та його подальшого використання;

- відповідач заявляв клопотання про витребування доказів, а саме інформації про результати досудового розслідування в межах кримінального провадження №000886 від 19.06.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 Кримінального кодексу України;

- це кримінальне провадження розпочато за заявою позивача, оскільки, на його думку, передане на зберігання пальне за договорами зберігання, укладеними з МКП "Миколаївводоканал" та ТОВ "AB-Нафта", було втрачено цими юридичними особами;

- предметом доказування у кримінальному провадженні були обставини щодо використання військовою адміністрацією міста Миколаєва орендованих ТОВ "АВ-Нафта" АЗС для розосередження пального, яке належало ВЧ НОМЕР_1 , з метою недопущення знищення цього пального агресором; органом досудового розслідування з`ясовувалися та встановлювалися також обставини подальшого використання цього пального на потреби оборони міста Миколаєва;

- за наявною у відповідача інформацією, зазначене кримінальне провадження було завершено з підстав відсутності складу злочину; орган досудового розслідування встановив, що ТОВ "АВ-Нафта" паливо від військової частини не отримувало та в подальшому, відповідно, не витрачало та не використовувало;

- відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування доказів, суд апеляційної інстанції порушив ст.81, ч.5 ст.236 ГПК; суд апеляційної інстанції клопотання відповідача про витребування доказів в судовому засіданні не розглянув.

11. Враховуючи обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

12. Скаржник також подав заяву про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

13. Заява обґрунтована тим, що у разі звернення оскаржуваного рішення суду до примусового виконання, державний виконавець накладе арешт на паливо, яке належить відповідачу, що призведе до зупинення його господарської діяльності, оскільки основним видом якої є роздрібна торгівля пальним; відповідач не матиме можливості здійснювати виплату заробітної плати своїм працівникам, здійснювати обов`язкові платежі та платити податки.

14. Частиною 1 ст.332 ГПК визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

15. Відповідно до абз.2 ч.4 ст.294 ГПК за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

16. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

17. При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання та дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

18. Враховуючи зазначене та те, що скаржник належним чином не обґрунтував необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, не надав доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №915/243/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Нафта".

2. Призначити до розгляду справу за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Нафта" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 на 23 серпня 2023 року о 14:20 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.

3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Нафта" про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №915/243/22 до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.07.2023.

5. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

6. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ч.4 ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекоунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

8. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

9. Витребувати з Господарського суду Миколаївської області та / або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №915/243/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець

До уваги учасників судового процесу!

Суди продовжують працювати. Проте в умовах воєнного стану проведення відкритих судових засідань має певні особливості щодо належного повідомлення учасників процесу про час та місце судових засідань, явки до суду та забезпечення безпеки відвідувачів. Неявка представників будь-якої із сторін з невідомих причин може завадити своєчасному розгляду справи навіть за умови явки представників інших сторін.

Просимо дотримуватися процесуальних норм та ставитися при цьому з повагою до інших учасників справи:

- максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України;

- за відсутності нагальної потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду подати клопотання про розгляд справи без участі учасників справи;

- за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду повідомити про це суд.

Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою чи в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису на електронну адресу суду () або використати для цього підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".