ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023м. ХарківСправа № 922/1172/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши заяву від 20.06.2023 представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Огорілка Юрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м.Суми
до Департаменту освіти Харківської міської ради, м.Харків
про стягнення 14 978,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Департаменту освіти Харківської міської ради (надалі - відповідач) про стягнення 14978,00грн. заборгованості.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором про закупівлю №23.02.03-1 від 03.02.2023.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у даній справі даний позов задоволено в повному обсязі.

27 червня 2023 року від представника позивача адвоката Огорілка Ю.М. надійшла заява, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на свою користь витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00грн., посилаючись на те, що у рішенні від 16.06.2023 не вирішено питання щодо розподілу вищевказаних витрат, хоча докази їх понесення були додані до позовної заяви та у позові було визначено їх розмір.

Згідно зі статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що справа №922/1172/23 розглядалася судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення також без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши заяву представника позивача адвоката Огорілка Ю.М., суд зазначає наступне.

Позивач у позові зазначив, що поніс судові витрати, що пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 2684,00грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00грн. Пункт 2 прохальної частини позовної заяви містить вимогу про покладення судових витрат на відповідача.

Однак у рішенні від 16.06.2023 у даній справі судом на відповідача було покладено лише судовий збір у розмірі 2684,00грн., а питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу вирішено не було.

Зазначена обставина є підставою для ухвалення додаткового рішення відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України.

У зв`язку з цим суд зазначає, що статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00грн. позивач додав до позовної заяви:

- Договір про надання правової допомоги без номеру від 17.03.2023, укладений між адвокатом Огорілком Ю.М. (як адвокатом) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (як клієнтом), відповідно до п.1.2 якого "У розумінні Договору правова допомога надається Адвокатом Клієнту: Підготування та подання позовної заяви про стягнення коштів за договором №617/28-22 від 19.12.2022р.";

- Додаток №1 до договору про надання правової допомоги без номеру від 17.03.2023, згідно з яким Адвокат Огорілко Ю.М. та ФОП ОСОБА_2 погодили, що за виконання умов Договору Клієнт сплачує Адвокату на умовах та у порядку, визначених Договором гонорар у розмірі 10000,00грн.

- Товарний чек №39 від 17.03.2023 про отримання адвокатом Огорілком Ю.М. товару (послуг), а саме: "Гонорар за підготування та надання позовної заяви про стягнення коштів за договором №617/28 від 19.12.2022 у кількості 1шт за ціною 10000,00грн.";

- Ордер серії ВМ №1003159 від 17.03.2023 на надання адвокатом Огорілком Ю.М. правничої (правової) допомоги ФОП ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 17.03.2023,

- Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії СМ №000620 від 16.09.2019.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу, які були б пов`язані саме з розглядом справи №922/1172/23.

Так, у даній справі розглядалася вимога про стягнення з Департаменту освіти Харківської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 14978,00грн., яка виникла на підставі договору про закупівлю №23.02.03-1 від 03.02.2023.

В той же час, доданий до позовної заяви Договір про надання правової допомоги без номеру від 17.03.2023 та додаток №1 до нього не стосуються спірних правовідносин позивача та відповідача у справі №922/1172/23, оскільки:

- по-перше, договір про надання правової допомоги без номеру від 17.03.2023 укладено між адвокатом Огорілком Ю.М. та ФОП ОСОБА_2 , яка не є ані учасником справи №922/1172/23, ані учасником правовідносин між позивачем та відповідачем, що випливають з договору №23.02.03-1 від 03.02.2023,

- по-друге, предметом договору про надання правової допомоги без номеру від 17.03.2023 є надання адвокатом послуг щодо підготування та подання позовної заяви про стягнення коштів за іншим договором, а саме: №617/28-22 від 19.12.2022, який не входить до предмету розгляду у справі №922/1172/23.

З цих же підстав не може бути прийнятий судом і товарний чек, з якого вбачається отримання адвокатом Огорілком Ю.М. гонорару за підготування та надання позовної заяви про стягнення коштів за договором №617/28 від 19.12.2022, який не має будь-якого відношення до спору у справі №922/1172/23.

За таких обставин, позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, які б були пов`язані саме з розглядом справи №922/1172/23, а тому суд не вбачає підстав для покладення на відповідача заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00грн.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви від 20.06.2023 представника позивача адвоката Огорілка Юрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Департаменту освіти Харківської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 10000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 04.07.2023.

Суддя М.В. Калантай