ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023р. Справа № 904/3212/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Авто», м. Дніпро

До: Акціонерного товариста Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні АТ КБ «Приватбанк»: Національний банк України, м. Київ

Про: визнання протиправними дій, визнання недійсним правочину, визнання недійсним пунктів договору

та

За зустрічним позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Авто», м. Дніпро

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні АТ КБ «Приватбанк»: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Бізнес Дніпро», м. Івано-Франківськ

Про: усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Васильєв О.Ю.

секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від ТОВ «Бізнес Авто»: не з`явився;

Від АТ КБ «Приватбанк»: Ювко В.О. (адвокат);

Від третьої особи-1: не з`явився;

Від третьої особи-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Бізнес-Авто» (позивач) в липні 2018 р. звернулося до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» (відповідач) про: визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження переважного права ТОВ «Бізнес-Авто» на користування приміщенням за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1); визнання недійсним одностороннього правочину, що вчинений відповідачем у формі повідомлення від 27.06.18 р. №Е.19.0.0.0/4-251245 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди приміщення від 31.01.18р., укладеного між сторонами; визнання недійсними пунктів 7.3. та 7.5. договору оренди приміщення від 31.01.18 р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини: АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу ТОВ «Бізнес-Авто» повідомлення від 27.06.18 р. №Е.19.0.0.0/4-251245 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди приміщення від 31.01.18р. без достатніх на це правових підстав - в порушення вимог ч.3 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», за один місяць до закінчення терміну дії договору, а не за три місяці (як того вимагає закон). Оскільки банком не було дотримано процедури попередження про намір використовувати об`єкт оренди у власних цілях, у ТОВ «Бізнес-Авто» виникає переважне право на продовження орендних відносин. Також , позивач вважає , що п.7.3. договору суперечить вимогам ст.ст. 782 и 783 ЦК України; а п.7.5. вимогам ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», оскільки орендоване приміщення є власністю держави.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.18р. відкрито провадження у справі №904/3212/18, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження .

Ухвалою суду від 19.07.18р. за заявою ТОВ «Бізнес - Авто» забезпечено позов шляхом заборони відповідачу АТ КБ «ПриватБанк» та будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням АТ КБ «ПриватБанк» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем ТОВ «Бізнес-Авто» , приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1) у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення) наявних у вказаному приміщенні.

АТ КБ «Приватбанк» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що орендоване приміщення належить орендодавцю на праві приватної, а не державної власності, що в п.7.5. договору сторони домовилися, що до положень цього договору не застосовуються норми ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Листом від 27.06.18 р. №Е.19.0.0.0/4-251245 орендодавець повідомив орендаря не про дострокове розірвання договору, а про неможливість продовження орендних відносин після завершення строку дії договору оренди -31.07.18 р. (який був погоджений сторонами під час його укладання) у зв`язку із необхідністю використовувати надані в оренду приміщення для власних потреб. Отже, твердження ТОВ «Бізнес-Авто» про невідповідність оспорюваного ним п.7.3. договору вимогам ст.782,783 ЦК України є помилковими, оскільки вони регламентують право наймодавця відмовитися від договору найму (оренди) та право достроково розірвати договір найму; а в даному випадку мало місце ані відмова, ані розірвання договору найму, а орендодавець лише повідомив орендаря про закінчення погодженого сторонами строку дії договору оренди та про небажання укладати договір на новий термін у зв`язку із необхідністю використовувати надані в оренду приміщення для власних потреб. Ця дія орендодавця ґрунтується на вимогах чинного законодавства та погоджених сторонами умовах договору .

17.08.18р. АТ КБ «Приватбанк» подано зустрічну позовну заяву до ТОВ «Бізнес-Авто» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом примусового звільнення приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ.А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості , реєстраційний номер №1) від боржника - ТОВ «Бізнес-Авто» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд.9, код ЄДРПОУ 39844668) та його майна в порядку виконання рішень про виселення боржника; та про стягнення з ТОВ «Бізнес-Авто» 43 385, 99 грн. - заборгованості за спожити комунальні послуги (за період з 01.06.18р. по 31.07.18р.). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на закінчення строку дії договору оренди , необхідність в подальшому використовувати приміщення для власних потреб банку ; приписи ст. 391 ЦК України та на невиконання ТОВ «Бізнес-Авто» своїх зобов`язань за договором оренди приміщення від 31.08.18р. щодо сплати комунальних послуг та звільнення орендованого приміщення після закінчення строку дії договору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.18р. відкрито провадження за зустрічним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №904/3212/18.

03.08.18р. від АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового звільнення приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ.А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості , реєстраційний номер №1) від боржника - ТОВ «Бізнес-Авто» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд.9, код ЄДРПОУ 39844668) та його майна в порядку виконання рішень про виселення боржника. Заява обґрунтована добровільним виконання 30.08.18р. ТОВ «Бізнес-Авто» частини вимог АТ КБ «Приватбанк», а саме - сплатою заборгованості у розмірі 43 385, 99 грн.

Розгляд справи неодноразово зупинявся у зв`язку із оскарженням сторонами та іншими особами ухвал господарського суду та постанов Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Стосовно первісного позову ТОВ «Бізнес-Авто» .

31.01.18 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (орендодавець) та ТОВ «Бізнес-Авто» (орендар) укладено договір оренди приміщень, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення, яке знаходиться за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; має загальну площу 1 872,10 кв.м. та складається з ЛСВ та гаражів і знаходиться у власності орендодавця на підставі договору іпотеки від 01.06.16р. (п.1.1.- 1.2.). Приміщення надається орендареві для використання його у діяльності орендаря як СТО (п.1.4.). Відповідно до п.2.2. орендна плата підлягає сплаті до20 числа поточного місяця за наступний місяць оренди (розрахунковий), із розрахунку 22,00 грн. за 1 кв.м. ,в т.ч. ПДВ 3,67 грн., а за всю орендовану площу 41 186.20грн., в т.ч. ПДВ- 6 864,37 грн., за перший місяць оренди та починає розраховуватися з моменту підписання акту здачі-приймання приміщення.

Компенсація орендарем орендодавцю плати за спожиті комунальні послуги здійснюється за водопостачання згідно показників лічильників на підставі рахунків орендодавця у термін 10 днів з моменту отримання цих рахунків орендарем (п.2.4.).

Відповідно до п.4.2.15. орендар зобов`язаний звільнити приміщення та повернути його орендодавцю у разі закінчення строку дії договору або у разі його дострокового розірвання в останній день дії договору оренди .

У розділі 7 сторони погодили строк дії договору та інші умови ; так відповідно до п.7.1. цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронно-цифрового підпису усіма сторонами та діє з 01.02.18 р. до 31.07.18 р. до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Згідно до умов п.7.3. цей договір може бути розірваний у випадках , передбачених чинним законодавством, а також у разі:

- порушення орендарем будь-якого із зобов`язань за цим договором; з ініціативи орендодавця. При цьому орендодавець направляє орендареві письмове повідомлення в строк не менше ніж за місяць до дати розірвання договору. Договір вважається розірваним у дату , що зазначена у повідомленні орендодавця;

- з ініціативи орендаря. При цьому орендар направляє орендодавцю письмове повідомлення в строк не менше ніж за один місяць до дати розірвання договору .Договір вважається розірваним у дату, що зазначена у повідомленні орендаря;

- зміни в договорі можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою сторін. Внесення змін до договору оренди протягом дії іпотечного договору здійснювати лише за попередньою письмовою згодою іпотеко держателя.

Відповідно до п.7.3.1. орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір в разі припинення права на приміщення , зазначених у п.1.2. цього договору . При цьому підставою для розірвання цього договору є лист-повідомлення від орендодавця. Договір вважається розірваним у дату, що зазначена у листі-повідомленні орендодавця.

Зміни в договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою сторін… ( п.7.4.).

Відповідно до п.7.5. сторони домовилися, що до положень договору не застосовуються норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та постанови КМУ № 786 «Про Методику розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна» (т.1, а.с.14-20). Договір був підписаний шляхом накладення електронно-цифрового підпису сторонами (т.1, а.с.21- 22).

01.02.18р. сторони уклали та підписали шляхом накладення електронно-цифрових підписів відповідний акт приймання-передачі у строкове платне користування нежилого приміщення, розташованого за адресою : 49094, м. Дніпро , вул. Набережна Перемоги, буд.32 ; загальною площею 1 872,10 кв.м. (т.1, а.с.23,24-25).

01.07.18р. на адресу ТОВ «Бізнес-Авто» від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист від 27.06.18р. № Е.10.0.0.0/4-251245 «Про закінчення договору оренди приміщення від 01.02.18р., що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32», в якому орендодавець повідомив орендаря про намір після закінчення строку дії договору оренди використовувати орендовані за ним приміщення для власних потреб та не буде продовжувати орендні відносини за договором оренди від 01.02.18 р. після завершення строку його дії. Також просив орендаря за наявності у нього заборгованості за цим договором здійснити її погашення до дати підписання акту приймання-передачі (т.1, а.с.26).

У відповідь на цей лист ТОВ «Бізнес-Авто» 03.07.18 р. направило на адресу АТ КБ «Приватбанк» лист вих. № 18/07С, в якому вказало наступне : ТОВ «Бізнес-Авто» не згодне з вищевказаним рішенням орендодавця, оскільки вважає його незаконним та таким , що грубо порушує права та законні інтереси орендаря . Звернув увагу орендодавця на приписи ч.3 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», згідно з якими після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі, якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Повідомлення АТ КБ «Приватбанк» про використання орендованих приміщень для власних потреб не може розглядатися як підстава припинення договору оренди приміщення, оскільки орендодавець попередив про це орендаря 01.07.18р., тобто за один місяць до закінчення договору оренди, а не за три місяці , як це передбачено чинним законодавством. Оскільки орендодавцем не було дотримано процедури попередження про намір використовувати об`єкт оренди у власних цілях , то у ТОВ «Бізнес-Авто» виникає переважне право наймача на продовження орендних відносин. Зважаючи на те, що орендар належним чином виконує обов`язки за договором оренди та вчасно направив письмове повідомлення про намір використовувати і надалі орендоване приміщення , він має переважне право на укладання договору оренди приміщення на новий строк (т.1, а.с.27-28). Після обміну вищенаведеними листами ТОВ «Бізнес-Авто» не повернув орендовані приміщення АТ КБ «Приватбанк» за актом приймання-передачі та продовжував ними користуватися. При цьому станом на 15.08.18 р. ТОВ «Бізнес-Авто» не було сплачено на користь АТ КБ «Приватбанк» вартість спожитих на орендованому об`єкті комунальних послуг за червень-липень 2018 р. в загальному розмірі 43 385,99 грн. (що свідчить про неналежне виконання орендарем своїх зобов`язань за договором), які 30.08.18 р. - вже після звернення АТ КБ «Приватбанк» із зустрічним позовом у цій справі були сплачені орендарем (т.1, а.с.168 - 169).

Звертаючись з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження переважного права ТОВ «Бізнес-Авто» на користування орендованим приміщенням ; визнання недійсним одностороннього правочину, що вчинений відповідачем у формі повідомлення від 27.06.18р. №Е.19.0.0.0/4-251245 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди приміщення від 31.01.18р.; визнання недійсними пунктів 7.3. та 7.5. договору оренди приміщення від 31.01.18р.; позивач за первинним позовом стверджував, що орендодавець направив на адресу ТОВ «Бізнес-Авто» повідомлення від 27.06.18 р. №Е.19.0.0.0/4-251245 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди приміщення від 31.01.18р. без достатніх на це правових підстав - в порушення вимог ч.3 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», за один місяць до закінчення терміну дії договору, а не за три місяці (як того вимагає закон). Оскільки банком не було дотримано процедури попередження про намір використовувати об`єкт оренди у власних цілях, у ТОВ «Бізнес-Авто» виникає переважне право на продовження орендних відносин. Також , позивач вважає , що п.7.3. договору суперечить вимогам ст.ст. 782 и 783 ЦК України; а п.7.5. вимогам ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», оскільки орендоване приміщення є власністю держави.

Для вирішення цього спору суду насамперед слід з`ясувати, а чи розповсюджуються вимоги ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» на правовідносини за вищезазначеним договором оренди , та чи повинен був орендодавець повідомляти орендаря за три місяці до закінчення строку його дії про небажання після закінчення цього строку укладати його на новий строк внаслідок мети використовувати об`єкт оренди у власних цілях ; та чи виникло у зв`язку з цим у орендаря переважне право на на продовження орендних відносин.

Згідно з частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17).

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до приписів ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» (станом на час укладання спірного договору оренди 31.01.18 р.) цей Закон регулює:

- організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; ( Абзац другий частини першої статті 1 в редакції Закону N 768/97-ВР від 23.12.97; із змінами, внесеними згідно із Законом N 3269-VI (3269-17) від 21.04.2011);

- майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності. (Абзац третій частини першої статті 1 в редакції Закону N 768/97-ВР від 23.12.97);

2. Відносини оренди рухомого та нерухомого майна, об`єктів майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук» (3065-14). (Статтю 1 доповнено частиною другою згідно із Законом N 3065-III

(3065-14 ) від 07.02.2002, із змінами, внесеними згідно із Законами N 1911-IV (1911-15) від 29.06.2004).

3. Відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» (1076-14). (Статтю 1 доповнено частиною згідно із Законом N 1083-XIV (1083-14) від 21.09.99; із змінами, внесеними згідно із Законом N 879-VI (879-17) від 15.01.2009).

4. Відносини оренди рухомого та нерухомого майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що є засновниками наукового парку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про наукові парки» (1563-17). ( Статтю 1 доповнено частиною згідно із Законом N 1563-VI (1563-17) від 25.06.2009).

5. Оренда майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди.

6. Відносини оренди об`єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об`єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності» (2624-17). (Статтю 1 доповнено частиною шостою згідно із Законом N 2624-VI (2624-17) від 21.10.2010).

7. Відносини оренди об`єктів паливно-енергетичного комплексу, що перебувають у державній власності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про особливості оренди чи концесії об`єктів паливно-енергетичного комплексу, що перебувають у державній власності» (3687-17). (Статтю 1 доповнено частиною сьомою згідно із Законом N 3687-VI (3687-17) від 08.07.2011).

8. Відносини оренди рухомого та нерухомого майна державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, оборонно-промислового комплексу, які включені до складу Державного концерну «Укроборонпром», регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку" (5213-17). (Статтю 1 доповнено частиною восьмою згідно із Законом N 5213-VI (5213-17) від 06.09.2012).

8. Відносини оренди об`єктів портової інфраструктури, що перебувають у державній власності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про морські порти України» (4709-17). (Статтю 1 доповнено частиною восьмою згідно із Законом N 4709-VI (4709-17) від 17.05.2012).

9. Відносини користування державним майном, створеним або придбаним інвестором для виконання угоди про розподіл продукції, після переходу прав власності на таке майно до держави регулюються Законом України «Про угоди про розподіл продукції» (1039-14). (Статтю 1 доповнено частиною дев`ятою згідно із Законом N 5406-VI (5406-17) від 02.10.2012).

10. Відносини користування приватним партнером державним, комунальним майном та майном, що належить Автономній Республіці Крим, створеним або придбаним цим приватним партнером на виконання договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, після переходу права власності на таке майно до держави, територіальної громади чи Автономної Республіки Крим регулюються Законом України «Про державно-приватне партнерство» (2404-17). (Статтю 1 доповнено частиною десятою згідно із Законом N 817-VIII (817-19) від 24.11.2015).

Відповідно до Статуту АТ КБ «Приватбанк» (нова редакція): організаційно-правова форма банку акціонерне товариство; тип акціонерного товариства приватне; єдиним акціонером банку, якому належить 100% акцій банку, є держава в особі Міністерства фінансів України; банк є юридичною особою приватного права; банк як юридична особа має у власності рухоме і нерухоме майно, яким володіє, користується та розпоряджається відповідно до цілей своєї діяльності, передбачених цим Статутом .Право власності банку охороняється у відповідності з чинним законодавством України (т.1, а.с.83-88).

Згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (будівлі літ.А-6,А1-4,Б-1,В-1; загальною площею 16 927,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.32); це приміщення на праві приватної власності належить ПАТ КБ «Приватбанк» (т.1, а.с.55-57).

Відповідно до п.7.5. сторони домовилися , що до положень договору не застосовуються норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та постанови КМУ № 786 «Про Методику розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна» (т.1, а.с.14-20).

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства України , положення Статуту АТ КБ «Приіватбанк» та умови договору оренди від 31.01.18р., твердження ТОВ «Бізнес-Авто» про розповсюдження на правовідносини за цим договором вимог ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» є безпідставними. Отже правовідносини за цим договором регламентуються вимогами ЦК України, оскільки за своєю правовою природою цей договір відноситься до договорів найму (оренди).

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ст.760). Статтею 763 цього Кодексу встановлено , що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.

Відповідно до ст.785 ЦК України: у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Статтею 782 ЦК України передбачено право наймодавця відмовитися від договору найму (оренди) і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Уразі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Статтею 783 цього Кодексу (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено підстави для дострокового розірвання договору найму на вимогу наймодавця, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Але ці норми регламентують дострокове розірвання договору найму (оренди), а в цій справі орендодавець не ініціював дострокове розірвання договору найму, а своїм листом повідомив орендаря про закінчення строку дії договору оренди (погодженого сторонами під час його укладання) та небажання після закінчення строку оренди продовжувати орендні відносини. Отже його дії в повній мірі відповідають вищенаведеним вимогам ЦК України та умовам оспорюваного договору та не вимагали згоди на це орендаря та направлення відповідного повідомлення за 3 місяці до закінчення строку дії договору оренди. Строк договору оренди закінчився 31.07.18р., після якого користування ТОВ «Бізнес-Авто» вищенаведеними приміщеннями є безпідставним. А відтак, позовні вимоги ТОВ «Бізнес-Авто» про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження переважного права ТОВ «Бізнес-Авто» на користування приміщенням за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32 ; літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1); визнання недійсним одностороннього правочину, що вчинений відповідачем у формі повідомлення від 27.06.18 р. №Е.19.0.0.0/4-251245 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди приміщення від 31.01.18р., укладеного між сторонами; визнання недійсними пунктів 7.3. та 7.5. договору оренди приміщення від 31.01.18 р. не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах чинного законодавства , а тому задоволенню не підлягають.

Стосовно зустрічного позову ПАТ КБ «Приватбанк».

АТ КБ «Приватбанк» подано зустрічну позовну заяву до ТОВ «Бізнес-Авто» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом примусового звільнення приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ.А-6, А1-4, Б-1, В-1 ( об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1) від боржника - ТОВ «Бізнес-Авто» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд.9, код ЄДРПОУ 39844668) та його майна в порядку виконання рішень про виселення боржника; та про стягнення з ТОВ «Бізнес-Авто» 43 385, 99 грн. - заборгованості за спожити комунальні послуги (за період з 01.06.18р. по 31.07.18р.). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на закінчення строку дії договору оренди, необхідність в подальшому використовувати приміщення для власних потреб банку; приписи ст. 391 ЦК України та на невиконання ТОВ «Бізнес-Авто» своїх зобов`язань за договором оренди приміщення від 31.08.18р. щодо сплати комунальних послуг та звільнення орендованого приміщення після закінчення строку дії договору.

Під час розгляду справи від АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового звільнення приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ.А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1) від боржника - ТОВ «Бізнес-Авто» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд.9, код ЄДРПОУ 39844668) та його майна в порядку виконання рішень про виселення боржника. Заява обґрунтована добровільним виконання 30.08.18р. ТОВ «Бізнес-Авто» частини вимог АТ КБ «Приватбанк», а саме - сплатою заборгованості у розмірі 43 385, 99 грн.

Оскільки під час розгляду первісного позову ТОВ «Бізнес-Авто» суд дійшов до висновку про закінчення строку дії договору оренди саме 31.07.18 р. (дата, погоджена під час укладання сторонами цього договору ); та про відсутність у орендаря права користуватися орендованими приміщеннями після цієї календарної дати; його перебування в цих приміщеннях після закінчення строку дії договору оренди є безпідставним та незаконним. А відтак, АТ КБ «Приватбанк», як законний власник цих приміщень має право відповідно до вимог ст.391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування своїм майном.

ТОВ «Бізнес-Авто», заперечуючи проти задоволення зустрічного позову, вказував на недоведеність АТ КБ «Приватбанк» тієї обставини , що товариство продовжує до цього часу користуватися вищенаведеними орендованими приміщеннями. З метою встановлення цієї обставини суд змушений був повернутися від розгляду справи по суті до підготовчого провадження, в ході якого були зібрані та досліджені докази, що свідчать про перебування ТОВ «Бізнес-Авто» в орендованих ним раніше приміщеннях за договором оренди від 31.01.18р. без правових підстав та неповерненні їх власнику АТ КБ «Приватбанк» за відповідним актом. При цьому ТОВ «Бізнес-Авто» не надало належних та достатніх доказів та правового обґрунтування на підтвердження законності перебування його в орендованих приміщеннях після закінчення строку дії договору оренди та не пролонгації його. Враховуючи вищевикладене , зустрічний позов підлягає задоволенню.

Під час судового засідання 05.06.23р. за участю представників сторін судом за погодженням з представниками було оголошено перерву до 20.06.23р., але представником ТОВ «Бізнес-Авто» 08.06.23р. було подано чергове клопотання про відкладання розгляду справи , обґрунтоване посиланням на участь представника в іншій справі . При цьому жодних доказів про це до клопотання не додано; явку представників до судового засідання 20.06.23р. ТОВ «Бізнес-Авто» не забезпечило. Враховуючи, що розгляд справи тривав з 2018р., всім сторонам та третім особам господарський суд забезпечив повний та всебічний доступ до суду (правосуддя), наявність у ТОВ «Бізнес-Авто» кількох представників .які брали участь в розгляді справи, відсутність доказів про неможливість забезпечити явку будь-якого повноважного представника товариства у судовому засіданні ; обізнаність суду з правовими позиціями сторін, суд не знаходить достатньо правових підстав для чергового відкладання розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 48, 75, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі ,судові витрат покласти на позивача за первісним позовом.

2. Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового звільнення приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1) від боржника - ТОВ «Бізнес-Авто» (адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9, код ЄДРПОУ 39844668) та його майна в порядку виконання рішень про виселення боржника.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Авто» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9, код ЄДРПОУ 39844668) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001,м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ): 1 780,00 грн. витрат на сплату судового збору.

4. Видати відповідні накази після набрання рішенням чинності.

5. Закрити провадження в частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Авто» 43 385,99 грн. заборгованості за спожиті комунальні послуги.

6. Повернути з державного бюджету на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ): 1 762,00 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складене 03.07.2023р.

Суддя Васильєв О.Ю.