ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/272/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянувши матеріали справи

за позовом Броварської окружної прокуратури Київської області, м. Бровари Київської області в інтересах держави в особі

позивача 1 Броварської міської ради Броварського району Київської області, м. Бровари Київської області

позивача 2 Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області, м. Бровари Київської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Гойса Федора Федоровича, смт Кольчино Мукачівського району Закарпатської області

про стягнення 43 845,57 грн збитків

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Броварська окружна прокуратура діючи в інтересах держави в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області та Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гойса Федора Федоровича 43 845,57 грн збитків у вигляді завищеної вартості фактично виконаних робіт за договором від 22.12.2021 №269-21.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/272/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено прокурору строк для усунення недоліків, виявлених судом.

Беручи до уваги усунення прокурором виявлених судом недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, надіслана на офіційну юридичну адресу Відповідача (89636, смт. Кольчино Мукачівського району Закарпатської області, вул. Спортивна, 2/4) вручена Фізичній особі-підприємцю Гойсу Федору Федоровичу 16.05.2023, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 260 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення 260.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем підрядних робіт за договором будівельного підряду від 22.12.2021 №269/21 в частині завищення їх вартості та включення в акт виконаних робіт та довідку про їх вартість робіт, які фактично не виконувалися, у зв`язку з чим позивачам завдано 43 845,57 грн збитків у вигляді фактично оплачених робіт, які не виконувалися відповідачем за договором.

Правова позиція позивача.

Визначені прокурором в позовній заяві позивачі не надали суду письмових пояснень з викладом власної позиції щодо заявлених у справі позовних вимог.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідачем не подано відзив на позов в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

22 грудня 2021 року між Управлінням будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області, як Замовником та Фізичною особою-підприємцем Гойсом Федором Федоровичем, як Підрядником укладено договір №269/21 (надалі Договір) відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання, своїми та/або залученими силами і засобами, за рахунок Замовника, в межах договірної ціни та відповідно до проектнокошторисної документації і умов Договору, на свій ризик, виконати роботи на об`єкті: «Будівництво пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) (за кодом CPV ДК 45212000-6 Будівництво закладів дозвілля, спортивних, культурних закладів, закладів тимчасового розміщення та ресторанів (в подальшому «робота»).

Відповідно до п. 1.2. Договору Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи у відповідності до умов Договору

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору сторонами встановлено початок та завершення виконання робіт у грудні 2021 року, але в будь-якому випадку до їх повного виконання. Загальний термін виконання робіт Підрядником за цим Договором передбачено Календарним графіком виконання робіт (Додаток 2 до Договору).

Положеннями пункту 3.1. Договору визначено, що договірна ціна (ціна Договору) є приблизною (динамічною) та становить: 247 868,00 грн без ПДВ (згідно Додатку 1 до Договору).

Джерелом фінансування об`єкту відповідно до п. 4.1. Договору є кошти місцевого бюджету.

Оплата Замовником фактично виконаних робіт проводиться поетапно, проміжними платежами в міру виконання Робіт. Розрахунки за виконані Роботи будуть здійснюватися протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів на підставі первинних документів, «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати»/ Типова форма № КБ-3, «Актів приймання виконаних будівельних робіт»/Типова форма № КБ-2в, належно оформлених та підписаних уповноваженими представниками, поданих Замовнику, в межах бюджетних призначень (п. 4.3. Договору).

За змістом п.п. 4.4., 4.5. Договору Замовник зобов`язаний підписати подані Підрядником документи, що підтверджують виконання робіт або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня одержання. При виявленні в кошторисах виконаних робіт (Акт КБ-2в, Довідка КБ-3), які були оформлені та .оплачені в попередні періоди, помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок з урахуванням термінів позовної давності згідно з законодавством України.

Пунктами 5.1., 5.5. Договору визначено, що забезпечення Робіт робочою документацією покладається на Замовника. Зміна проектних рішень чи виконання додаткових робіт за ініціативою Підрядника дозволяється лише за умови письмового дозволу Замовника. Роботи, виконані Підрядником без погодження з Замовником, приводяться у відповідність з проектом за власний рахунок Підрядника і в зумовлені строки.

Розділом 7 Договору сторонами обумовлено взаємні права та обов`язки, пов`язані з виконанням Договору, зокрема, Підрядник відповідно до п. 7.3.8. Договору зобов`язався виконати Роботи за цим Договором з дотриманням будівельних норм .і правил, що діють в Україні, оформити відповідно до чинних норм України виконавчу документацію, акти на закриття прихованих робіт, протоколи випробувань, паспорти та сертифікати на використовувані матеріали й обладнання та інші документи компетенції Підрядника, необхідні для введення Об`єкта в експлуатацію.

Замовник, в свою чергу, згідно з п.п. 7.1.4., 7.1.5. Договору зобов`язався забезпечити авторський нагляд за дотриманням вимог проектної документації з її розробником, а з метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам, Замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за об`єктом будівництва.

Згідно з п.п. 9.1., 9.2. Договору приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) буде здійснюватися відповідно до вимог Загальних умов та інших нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію. Підрядник гарантує якість закінчених робіт визначених у проектно кошторисній документації та можливість експлуатації Об`єкта не менше десяти років.

За змістом п.п. 9.5.-9.7. Договору у разі виявлення протягом гарантійних строків у закінчених роботах (об`єкті будівництва) недоліків (дефектів) Замовник протягом 5 (п`яти) днів після їх виявлення повідомить про це Підрядника і запросить його для складання акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо Підрядник не з`явиться без поважних причин у визначений у запрошенні строк, Замовник має право залучити до складання акту незалежних експертів, повідомивши про це Підрядника. Акт, складений без участі Підрядника, надсилається йому для виконання протягом 3 (трьох) днів після складання.

Підрядник зобов`язаний за свій рахунок усунути залежні від нього недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені в акті про їх усунення. Якщо Підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки її виконання, Замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього Підрядника, про усунення недоліків (дефектів) власними силами або із залученням третіх осіб із відшкодуванням витрат та одержаних збитків за рахунок Підрядника.

Згідно з п. 13.1. Договору Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до моменту виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (виконання робіт, фінансових зобов`язань). Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії Договору (п. 13.2. Договору).

Відповідно до затвердженого Замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва «Будівництво пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) загальна кошторисна вартість робіт визначена в сумі 247 868,00 грн; в той же час, відповідно до наданого суду локального кошторису на будівельні роботи №02-01-03 кошторисна вартість станом на 22.12.2021 визначена в розмірі 212 105,00 грн, кошторисна трудомісткість 2025,12 люд./год., кошторисна заробітна плата 145 056,00 грн.

Затвердженим Замовником дефектним актом «Будівництво пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) визначено наступні умови та об`єми виконання робіт: доробка вручну, зачищення дна і стінок вручну з викидом ґрунту в котлованах і траншеях, розроблених механізованим способом; засипка вручну траншей, пазух котлованів і ям, група ґрунтів 1; зачищення швів з`єднання елементів фігур з бронзи; доводка моделі з бронзи ; декоративне воскування фіryри; покриття лаком по металу; виколювання вручну в каменях борозен і чвертей; облицювання постаменту гранітними плитами товщиною 50 мм; улаштування трубопроводів із поліетиленових труб, до 2-х каналів; кабель до 35 кВ у прокладених трубах, блоках і коробах.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного Договору між Управлінням будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області та Фізичною особою-підприємцем Гойсом Федором Федоровичем 28 грудня 2021 року підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 форми Кб-2в за грудень 2021 року та Довідку про вартість робіт та витрати форми КБ-3 за грудень 2021 року, відповідно до яких загальна вартість виконаних Підрядником робіт становить 247 868,00 грн.

Означені Акт та Довідка підписані Замовником та Підрядником без зауважень чи застережень, а сам Акт приймання робіт форми Кб-2в за грудень 2021 року, окрім підписів сторін Договору підписаний без зауважень також і інженером з технічного нагляду за об`єктом будівництва.

Згідно з долученим прокурором до позовної заяви платіжним дорученням №150 від 28.12.2021 підтверджується оплата Замовником Управлінням будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області загальної вартості зазначених в Акті КБ-2в та Довідці КБ-3 за листопад 2021 року робіт в розмірі 247 868,00 грн.

В той же час, за встановленими обставинами, відповідно до проведеного в рамках кримінального провадження №0000004 експертного дослідження за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи, судовими експертами С.М. Солодухіна та Н.Б. Петренко відділення бюро у м. Києві Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Національного наукового центру Міністерства юстиції України складено висновок експертів №535-22/546/792-793 від 13.09.2022 (надалі висновок експерта).

Згідно із означеним експерта встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт з «Будівництва пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) частково не відповідають обсягу та вартості, зазначеним в акті №1 від 28.12.2021, що складений згідно договору підряду від 22.12.2021 №269/21.

Необґрунтовано включено до акту виконаних робіт будівельний матеріал бронза у кількості 230 кг, що відповідно до дослідницької частини висновку експерта №535-22/546/792-793 від 13.09.2022 полягає в тому, що використання Підрядником 230 кг бронзи не передбачено локальним кошторисом до договору підряду та кошторисною нормою В17-7-2 «Доводка моделі з бронзи», яка не потребує виконання перелічених робіт і використання бронзи в кількості 230 кг.

В результаті наведеного, експертами встановлено, що вартість невиконаних робіт, відображених в акті приймання виконаних робіт №1 від 28.12.2021 на об`єкті «Будівництва пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) складає 43845,57 грн, в тому числі єдиний податок за ставкою 5%, а відтак, розмір спричинених збитків внаслідок невиконання робіт з будівництва «Будівництва пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області (Коригування. Додаткові роботи)» за договором підряду від 22.12.2021 № 269/21 становить 43 845,57 грн.

Таким чином, експертами встановлено, що в Акті приймання виконаних робіт №1 від 28.12.2021 форми КБ-2в зазначені фактично не охоплені локальним кошторисом роботи, які за позицією експерта є фактично невиконаним (завищеними) обсягами робіт, на суму 43 845,57 грн, у зв`язку з чим й виник спір між сторонами у даній справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Виходячи з вимог п.п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про прокуратуру", діяльність органів прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права та законності.

Відповідно до частини 3 статті 23 цього ж нормативно-правового акту, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

Суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 №15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відтак, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає суду підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

В обґрунтуванні наявності підстав для представництва та необхідність захисту інтересів держави прокуратура зазначила, що внаслідок завищення вартості робіт за Договором №269/21 Управлінням будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області сплачено на користь відповідача необґрунтовано більшу суму коштів, які б могли бути витрачені на інші заходи у сфері проведення ремонтних робіт, здійснення благоустрою, проведення будівництва та розвитку інфраструктури; а саме будівництво, ремонт та реконструкція об`єктів та інших капітальних споруд, що знаходяться в населених пунктах е одним з найбільш пріоритетних та затребуваних суспільством завдань, від реалізації якого залежить майбутнє всієї держави.

За позицією прокурора випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Так, для вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області та Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області в суді, відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Броварська окружна прокуратура звернулася з листом №57-167 вих-23 від 05.01.2023 до Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області та листами №52-379 вих-23 від 16.01.2021, №52-1762 вих-23 від 06.03.2023 до Броварської міської ради, з проханням надати інформацію про вжиті заходи позовного характеру про стягнення з ФОП Гойс Ф.Ф. збитків, нанесених під час будівництва пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області та з проханням надати статут Управління.

На адресу Броварської окружної прокуратури Управління надіслало у відповідь лист №4-11/4/356 від 10.01.2023, в якому зазначило, що відповідні заходи Управлінням не вживалися. Не містить відомостей про вжиття відповідних заходів і лист-відповідь №1.7-21/01/3552 від 08.03.2023 Броварської міської ради на означені запити прокурора.

В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування (стаття 7 Конституції України).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон № 280/97-ВР» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною першою статті 10 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 60 статті 60 Закону № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (частини перша, четверта та восьма статті 60 Закону № 280/97-ВР).

Частинами першою та четвертою статті 61 Закону № 280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

За висновками Верховного суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами першою та другою статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно зі статтею 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

На території м. Бровари таким органом місцевого самоврядування є Броварська міська рада.

В постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 Велика Палата Верховного суду погодилася з тим, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб, в спірних правовідносинах - мешканців м. Бровари. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади м. Бровари.

Відповідно до п. 2.1. Положення про Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області, затвердженого рішення Броварської міської ради Броварського району Київської області від 28.07.2022 №761-30-08, Управління створено з метою реалізації повноважень виконавчих органів міської ради в сфері будівництва, житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури та транспорту.

Управління виконує функції Служби замовника з нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту житлових будинків, об`єктів освіти, охорони здоров`я, транспорту, торгівлі, громадського харчування, комунального господарства, культурно-побутового призначення, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, шляхів місцевого значення та інших об`єктів комунальної власності.

Таким чином, беручи до уваги, що територіальна громади м. Бровари в особі Броварської міської ради є власником комунального майна, орган місцевого самоврядування фінансує і контролює діяльність Управління, яке є виконавчим органом ради, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах, як Броварська міська рада, так і Управління є уповноваженим органом на подання відповідного позову з метою реалізації компетенції щодо забезпечення ефективного і цільового використання бюджетних коштів, відповідний позов органом місцевого самоврядування не подавався, а відтак, Броварською окружною прокуратурою Київської області згідно з листами №52-425 вих-23 та №52-424 вих-23 від 17.01.2023 повідомлено позивачів про реалізацію представницьких функцій прокуратурою у зв`язку з необхідністю стягнення збитків.

Зазначене узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 у справі 912/2385/18, згідно з якою, звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокурату», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджувані порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Щодо спірних правовідносин.

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України (надалі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частинами 1 та 2 статті 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Статтею 857 ЦК України визначено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ч. 1 статті 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

За умовами ч. 1 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Умовами ч. 4 статті 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Положеннями частин 1, 2 статті 883 ЦК України встановлено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

За встановленим судом обставинами, на виконання умов договору від 22.12.2021 №269/21 відповідачем та Управлінням будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року форми КБ-2в від 28.12.2021 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року від 28.12.2021 форми КБ-3 на суму 247 868,00 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що виконані відповідачем роботи згідно з актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року форми КБ-2в від 28.12.2021 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року від 28.12.2021 форм КБ-3 прийняті замовником без будь-яких заперечень та зауважень, а означений акт виконаних робіт підписаний, в тому числі, й інженером, який здійснював технічний нагляд під час будівельних робіт на об`єкті: «Будівництво пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи).

Умовами договору від 22.12.2021 №269/21 (п. 9.2. договору) передбачено гарантійний строк експлуатації об`єкта будівництва, який становить десять років (згідно чинного законодавства України) від дня його прийняття замовником.

У разі виявлення протягом гарантійних строків у закінчених роботах (об`єкті будівництва) недоліків (дефектів) Замовник протягом 5 (п`яти) днів після їх виявлення повідомить про це Підрядника і запросить його для складання акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків (п. 9.5. Договору).

Проте, в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачу будь-яких претензій про недоліки виконаних робіт. Доказів складання актів про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів), передбачених п. 9.5. Договору, та надіслання їх відповідачу матеріали справи також не містять.

З долученого до позовної заяви платіжного доручення від 28.12.2021 №150 вбачається перерахування замовником підряднику згідно з договором від 22.12.2021 №269/21 грошових коштів на загальну суму 247 868,00 грн.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що виконані підрядником роботи прийняті замовником без будь-яких заперечень та застережень, а також здійснено оплату за виконані роботи.

При цьому з дати прийняття робіт до звернення прокурора до суду з позовом ні замовник, ні орган місцевого самоврядування, ні прокурор не зверталися до відповідача з претензіями щодо виявлених недоліків виконаних робіт та з проханнями усунути виявлені дефекти.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно статті 16 ЦК України, є відшкодування збитків.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими (ст.ст.74, 76, 77 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність дій відповідача, що виражається у завищенні вартості фактично виконаних робіт за договором від 22.12.2021 №269/21, що, на його переконання, підтверджується висновком експертів Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Національного наукового центру Міністерства юстиції України №535-22/546/792-793 від 13.09.2022.

Згідно з означеним висновком експертів встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт з «Будівництва пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) частково не відповідають обсягу та вартості, зазначеним в акті №1 від 28.12.2021, що складений згідно договору підряду від 22.12.2021 №269/21.

Необґрунтовано включено до акту виконаних робіт будівельний матеріал бронза у кількості 230 кг, що відповідно до дослідницької частини висновку експерта №535-22/546/792-793 від 13.09.2022 полягає в тому, що використання Підрядником 230 кг бронзи не передбачено локальним кошторисом до договору підряду та кошторисною нормою В17-7-2 «Доводка моделі з бронзи», яка не потребує виконання перелічених робіт і використання бронзи в кількості 230 кг.

В результаті наведеного, експертами встановлено, що вартість невиконаних робіт, відображених в акті приймання виконаних робіт №1 від 28.12.2021 на об`єкті «Будівництва пам`ятного знаку « Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) складає 43845,57 грн, в тому числі єдиний податок за ставкою 5%, а відтак, розмір спричинених збитків внаслідок невиконання робіт з будівництва «Будівництва пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області (Коригування. Додаткові роботи)» за договором підряду від 22.12.2021 № 269/21 становить 43 845,57 грн.

Положеннями приписів ч. 1 ст. 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Положеннями ч. 3 ст. 98 ГПК України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

У розумінні положень статті 104 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов`язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.

Таким чином, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

Надаючи оцінку долученому до позовної заяви прокурором висновку експертів, суд враховує, що експерти у висновку №535-22/546/792-793 від 13.09.2022 за результатами дослідження наданої в межах досудового розслідування звітної документації щодо будівництва об`єкту «Будівництва пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) та натурного огляду даного об`єкта встановили, що виконання Підрядником робіт відповідно до затвердженої кошторисної документації не потребувало для виконання перелічених робіт використання бронзи (арк. 13-14 висновку експертів) та саме у зв`язку з означеною обставиною експертами зроблено висновок про часткову невідповідність вартості фактично виконаних відповідачем робіт із зазначеною в акті №1 від 28.12.2021.

Так, експертами в дослідницькій частині висновку (Таблиця №1) зазначено, що роботи С111-1592 Бронза, вагою 0,23 тони не передбачено локальним кошторисом до договору підряду та нормою.

В той же час, експертами не встановлено та не відображено у висновку фактичне виконання підрядником робіт із застосуванням 230 кг бронзи, тобто чи такі роботи Підрядником виконувалися, але з відступом від договору від 22.12.2021 № 269/21 та локального кошторису до нього чи такий вид робіт взагалі не виконано Фізичною особою-підприємцем Гойсом Федором Федоровичем та необґрунтовано включено в акт форми Кб-2в №1 від 28.12.2021.

В даному контексті суд зважає, що умовами п.п. 3.1., 5.5. Договору сторонами погоджено як можливість зміни проектної документації чи виконання додаткових робіт за ініціативою Підрядника, так і динамічність (приблизність) ціни Договору, що за змістом положень ст. 844 ЦК України свідчить про досягнення сторонами Договору згоди щодо приблизного кошторису об`єкту будівництва, зміна якого відповідно до ч. 4 ст. 844 ЦК України за згодою Замовника відбувається лише в разі істотного перевищення ціни, яка визначена в приблизному кошторисі.

В той же час, за встановленими судом обставинами у спірних правовідносинах визначена в п. 3.1. Договору, Договірній ціні (додаток №1 до Договору), зведеному кошторисному розрахунку вартості об`єкта будівництва ціна «Будівництва пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області». (Коригування. Додаткові роботи) в сумі 247 868,00 грн залишилися незмінною та саме на вказану суму Підрядником виконані роботи, які без зауважень прийняті Замовником шляхом підписання довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року від 28.12.2021 форми КБ-3 та акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року форми КБ-2в від 28.12.2021, в тому числі й за наслідками технічного нагляду за об`єктом будівництва.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають кваліфікаційний сертифікат.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Механізм здійснення технічного нагляду під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств визначається Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903 (надалі Порядок).

За змістом п. 2 Порядку технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта.

Особи, що здійснюють технічний нагляд:

1) проводять перевірку: наявності документів, які підтверджують якісні характеристики конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання, що використовуються під час будівництва об`єкта, - технічного паспорта, сертифіката, документів, що відображають результати лабораторних випробувань тощо; відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів; відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації; виконання підрядником вказівок і приписів, виданих за результатами технічного нагляду, державного архітектурно-будівельного контролю та державного нагляду;

2) ведуть облік обсягів прийнятих і оплачених будівельно-монтажних робіт, а також будівельно-монтажних робіт, виконаних з недоліками;

3) проводять разом з підрядником огляд та оцінку результатів виконаних робіт, у тому числі прихованих, і конструктивних елементів;

4) повідомляють підряднику про невідповідність виробів, матеріалів та обладнання вимогам нормативних документів;

5) оформляють акти робіт, виконаних з недоліками;

6) беруть участь у проведенні перевірки: робочою комісією якості окремих конструкцій і вузлів, будівельно-монтажних робіт усіх видів, відповідності змонтованого спецобладнання, устаткування і механізмів технічним умовам; органами державного нагляду та архітектурно-будівельного контролю;

7) виконують інші функції, пов`язані з технічним наглядом на відповідному об`єкті (п. 5 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку у разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта, та відмови підрядника їх усунути особа, що здійснює технічний нагляд, повідомляє про це замовнику (забудовнику) і відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

В даному випадку суд зауважує, що умовами п.п. 7.1.4., 7.1.5. Договору визначено обов`язок Замовника забезпечити авторський нагляд за дотриманням вимог проектної документації та технічний нагляд за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року форми КБ-2в від 28.12.2021 підписаний, окрім сторін Договору, також й інженером технічного нагляду, а суду не надано жодних доказів виявлення за результатами здійснюваного на об`єктів будівництва технічного нагляду будь-яких відхилень від проектних рішень за результатами виконання відповідачем умов Договору.

Таким чином, не можуть братися до уваги судом висновки експертів про розмір спричинених збитків внаслідок невиконання робіт з будівництва «Будівництва пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області (Коригування. Додаткові роботи)» за договором підряду від 22.12.2021 № 269/21 в сумі 43 845,57 грн, позаяк означені висновки ґрунтуються виключно на встановлених експертами обставинах, що в Акті приймання виконаних робіт №1 від 28.12.2021 форми КБ-2в зазначені фактично не охоплені локальним кошторисом роботи та означені висновки експертів не спростовують факту виконання означених робіт Підрядником, їх прийняття в установленому порядку Замовником, від якого заперечень щодо обсягу, кількості чи якості робіт відповідно до процедур, що визначені в § 1, 3 Глави 61 ЦК України не надходило.

Тобто, висновок про вартість невиконаних робіт по договору від 22.12.2021 № 269/21 на об`єкті «Будівництво пам`ятного знаку «Захисникам України» на Майдані Свободи в м. Бровари Київської області» (Коригування. Додаткові роботи), в сумі 43 845,57 грн, базується виключно на основі відсутності означеного виду робіт в локальному кошторисі до договору підряду та кошторисній нормі без урахуванням факту прийняття таких робіт Замовником без зауважень (в тому числі за наслідками проведення технічного нагляду об`єкту будівництва), наявності погодженого сторонами Договору гнучкого (приблизного) кошторису, який не було перевищено за наслідками виконання робіт Підрядником, та, відповідно, й можливості зміни проектних рішень підрядником.

В той же час, за встановленими у справі обставинами, як довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року від 28.12.2021 форми КБ-3, так і акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року форми КБ-2в від 28.12.2021 підписані не лише Фізичною особою-підприємцем Гойсом Федором Федоровичам, а й Замовником - Управлінням будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області, а прокурор не надав суду належних доказів, зокрема вирок у кримінальній справі, в підтвердження того, що посадові особи відповідача чи Управління внесли до акту приймання виконаних будівельних робіт завідомо неправдиві дані чи докази, що такий акт є сфальсифікованим.

Жодних інших доказів, окрім висновку експертів) на підтвердження позиції прокурора щодо завдання збитків у зв`язку з не виконанням умов договору підряду до матеріалів справи учасниками не надано, у зв`язку з чим суд констатує, що прокурором не доведено належними доказами факту завищення відповідачем об`ємів і вартості виконаних підрядних робіт.

Суд вважає за необхідне зазначити також, що кошти, які прокурор просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату за виконання робіт за договором, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави. З огляду на вказане, заявлена до стягнення з відповідача сума коштів, перерахована йому як виконавцю будівельних робіт за договором не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

Враховуючи викладене у сукупності, а також з огляду на вимоги глави 61 Цивільного кодексу України, якою врегульовані правовідносини, що виникають із договорів підряду, та зважаючи на загальні засади цивільно-правової відповідальності, прокурором не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами факту завдання відповідачем збитків, завданих неналежним виконанням договору підряду від 22.12.2021 №269/21, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у сумі 43 845,57 грн.

Означена правова позиція за схожих обставин справи зазначена в постановах Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 у справі №922/1556/22, від 09.12.2021 у справі №922/1825/21, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 18.07.2022.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК Украни доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на прокурора в справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 липня 2023 року.

Суддя Р.М Лучко