ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2023 р. Справа№ 911/465/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - Глова Н.Ю.,

від відповідача - Астрюхін К.А.,

від третьої особи - не з`явились,

розглядає апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2023 (повний текст ухвали складено 10.05.2023)

про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 у справі № 911/465/21за нововиявленими обставинами

у справі № 911/465/21 (суддя Сокуренко Л.В.)

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 810 743,67 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" про стягнення 810 743, 67 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 року у справі № 911/465/21 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 479 266, 55 грн. орендної плати та 7 188, 99 коп. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.01.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Росер" звернулося до Господарського суду Київської області з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що в даній справі в основу рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року по справі № 911/465/21 покладений висновок суду про нечинність договору від 17.07.2014 року № 1593. Однак, за ствердженням відповідача, наразі йому стали відомі обставини, що підтверджують чинність договору від 17.07.2014 року № 1593, а саме те, що АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий підрозділ "Київське територіальне управління" у період з грудня 2020 року по травень 2021 року було складено податкові накладні, в яких зазначено отримувача (орендаря) ТОВ "Росер" та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 за нововиявленими обставинами відмовлено повністю, рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 залишено в силі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що усі обставини, на які заявник посилається, як на нововиявлені, були відомі відповідачу та повинні були бути відомими відповідачу, як станом на дату подання позовної заяви, так і станом на дату ухвалення рішення від 14.06.2021 року Господарським судом Київської області у справі № 911/465/21. Заявник не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що йому на час розгляду справи не були та не могли бути відомі обставини, на які він посилається. Крім цього місцевий господарський суд зазначив, що обставини, на які посилається заявник в поданій заяві як на нововиявлені, були йому відомі під час розгляду даної справи, що вже виключає необхідну ознаку існування нововиявлених обставин. Вказані обставини не є істотними для розгляду даної справи, врахування їх судом не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте. Усі посилання ТОВ "Росер" фактично спрямовані на переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи № 911/465/21, що суперечить положенням ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Росер" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року у справі №911/465/21 та прийняти нове рішення, яким заяву про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 задовольнити, рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник звертає увагу на факті взаємовиключних тверджень місцевого господарського суду, а саме те, що ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2023 року було залишено без руху заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Росер" спосіб усунення недоліків заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами шляхом надання до суду: «- документа, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 19 236, 92 грн. (оригінал платіжного доручення); докази направлення всім учасникам справи; - докази на підтвердження обставин наявності підстав для перегляду рішення у справі № 911/465/21 за нововиявленими обставинами; докази направлення всім учасникам справи; - докази відкриття або встановлення дати нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення; докази направлення всім учасникам справи; - письмової заяви із обґрунтуванням в чому саме полягає істотність обставин, що встановлені заявником, та є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 911/465/21; докази направлення всім учасникам справи.». Відтак, на думку скаржник, оскільки ним було усунуто недоліки заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а судом першої інстанції відкрито провадження по справі № 911/465/21 за нововиявленими обставинами, такими діями місцевий господарський суд вже визнав, що ТОВ «Росер» було надано докази на підтвердження обставин наявності підстав для перегляду рішення у справі №911/465/21 за нововиявленими обставинами та обґрунтування в чому саме полягає істотність обставин, що встановлені заявником, і які є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Також, скаржник в апеляційній скарзі наполягає, що в даній справі твердження про не чинність договору від 17.07.2014 року №1593 на момент прийняття, було покладено в основу рішення. В свою чергу, скаржник вважає, що ним було надано беззаперечні докази, що підтверджують чинність договору від 17.07.2014 року №1593, які відповідали необхідним ознакам існування нововиявлених обставин.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року, витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/465/21.

01.06.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/465/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року у справі №911/465/21 та призначено розгляд справи на 05.07.2023 року.

20.06.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні 05.07.2023 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 позовні вимоги задоволено частково:

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 479 266, 55 грн. орендної плати та 7 188, 99 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 331 477, 12 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Росер" звернулось до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області із апеляційною скаргою.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 року у справі № 911/465/21 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 залишено без змін.

12.05.2022 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 16.04.2021 року у справі № 911/465/21 видано відповідний наказ.

Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю "Росер" в подальшому неодноразово зверталось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційними скаргами, однак йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року і постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 року у справі № 911/465/21.

27.01.2023 року до канцелярії Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" надійшла заява вх. № суду 1/23 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Подана заява була обґрунтована тим, що підставою для часткового задоволення позову у справі № 911/465/21 стали обставини, що наділяли позивача статусом балансоутримувача за договором від 17.07.2014 року № 1593 та на те, що згідно умов договору він мав право на частку плати за користування майном, що належить балансоутримувачу; в частині задоволення вимог з оплати орендної плати було відмовлено. Отже, на думку відповідача, в даній справі в основу рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року по справі № 911/465/21 покладений висновок суду про нечинність договору від 17.07.2014 року № 1593. Однак, за твердженням відповідача, наразі йому стали відомі обставини, що підтверджують чинність договору від 17.07.2014 року № 1593. Такими обставинами на думку відповідача є те, що АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий підрозділ "Київське територіальне управління" у період з грудня 2020 року по травень 2021 року було складено податкові накладні, в яких зазначено отримувача (орендаря) ТОВ "Росер" та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, відповідач зазначає, що підставою для виписування податкових накладних є акти наданих послуг, у той час як акти наданих послуг формуються на підставі чинного договору від 17.07.2014 року № 1593. Вищезгадані обставини, за твердженням заявника, ТОВ "Росер" стало відомо лише в січні 2023 року з Єдиного реєстру податкових накладних.

В свою чергу, місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 за нововиявленими обставинами виходив з того, що усі обставини, на які заявник посилається, як на нововиявлені, були відомі відповідачу та повинні були бути відомими відповідачу, як станом на дату подання позовної заяви, так і станом на дату ухвалення рішення від 14.06.2021 року Господарським судом Київської області у справі № 911/465/21. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що вказані обставини не є істотними для розгляду даної справи, врахування їх судом не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з вищевикладеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що ст. 320 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Зокрема, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно приписів частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.12.2003 року зі справи «Рябих проти Росії», принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі.

У рішенні від 25.07.2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, вирішуючи правову колізію, яка наявна у спорі, колегія суддів повинна опиратися не тільки на юридичні обґрунтування у конкретних справах, а перш за все на базовий правовий принцип правової визначеності, та прийняти таке рішення, яке буде найбільш очевидним та передбачуваним для учасників цивільного обороту в Україні.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової позовної вимоги або інших вимог на стадії виконання судового рішення.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.02.2018 року №147/325/13-ц.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у справі № 911/465/21 було стягнення заборгованості у розмірі 30 % від загального розміру орендної плати за період з березня 2017 року по грудень 2020 року.

В свою чергу, відповідач в обґрунтування наявності підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, посилається на складені АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий підрозділ "Київське територіальне управління" податкові накладні за період з грудня 2020 року до травня 2021 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний заявником період не був предметом розгляду у справі № 911/465/21.

Отже, колегія суддів зазначає, що інформація про подання податкових накладних за період з грудня 2020 року до травня 2021 року, який не був предметом розгляду у справі №911/465/21 не є доказами, у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які спростовують чи підтверджують обставини, які були встановлені та зазначені у рішенні суду та такими, які можна вважати нововиявленими.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2822/16; від 01.10.2019 у справі №916/1228/18).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №Б-50/232-09).

Колегія суддів зазначає про відсутність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами оскільки відповідачем надано нові докази, які не стосуються періоду, що був предметом розгляду у справі №911/465/21 та які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, а наведені в заяві обґрунтування спрямовані на переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Окрім цього, колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника, що в даній справі твердження про не чинність договору від 17.07.2014 року №1593 на момент прийняття, було покладено в основу рішення, оскільки Господарський суд Київської області, ухвалюючи судове рішення від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 року, чітко зазначив:

«Суд критично ставиться до посилань відповідача на відсутність підстав продовження Договору та необізнаність з існуванням заборгованості з орендної плати, оскільки відповідач продовжує користуватись державним майном, переданим йому за Договором і повинен усвідомлювати обов`язок щодо сплати орендних платежів та їх обсягу.»

Тобто, зі змісту рішення Господарського суду Київської області, ухвалюючи судове рішення від 14.06.2021 року у справі № 911/465/21 не вбачається, що в його основу покладено не чинність договору від 17.07.2014 року №1593.

Частиною 4 статті 320 ГПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

При цьому, посилання скаржника на те, що оскільки ним було усунуто недоліки заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а судом першої інстанції відкрито провадження по справі № 911/465/21 за нововиявленими обставинами, такими діями місцевий господарський суд вже визнав, що ТОВ «Росер» було надано докази на підтвердження обставин наявності підстав для перегляду рішення у справі №911/465/21 за нововиявленими обставинами та обґрунтування в чому саме полягає істотність обставин, що встановлені заявником, і які є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами колегією суддів не приймаються виходячи з наступного.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що він помилково вважає усунення недоліків заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактичним доведенням обставин для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки такі докази ним були надані виключно для відкриття провадження у справі та в подальшому для надання місцевим господарським судом оцінки таким доказам, й відповідно прийняти рішення щодо належності чи не належності таких доказів.

Отже, оскільки надані відповідачем докази не підтверджують існування істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу під час розгляду справи, наведені ним обставини не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а відповідно оскаржувана ухвала про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами прав та законних інтересів відповідача не порушує.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту недоведеності заявником існування нововиявлених обставин у даній справі.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року у справі № 911/465/21 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування чи змін не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року у справі №911/465/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2023 року у справі №911/465/21 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/465/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.07.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз