СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Харків Справа № 917/1060/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі с/з : Ярош В.В.,

за участі представників сторін:

від позивача: Александрова С.В.,

від інших, не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу скаргу відповідача, за вх. №563 П/1 на рішення господарського суду Полтавської області від 21.02.23 (суддя Ківшик О.В.) у справі №917/1060/22

за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу, м.Полтава,

до Кобеляцького комунального підприємства "Водоканал плюс", Полтавська область,

про стягнення 323 288, 23 грн. збитків за заподіяну державі шкоду

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Центрального округу до Кобеляцького комунального підприємства "Водоканал плюс" про стягнення 323 288,23 грн збитків за заподіяну державі шкоду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем завдані збитки державі шляхом порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок використання стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 31.03.2020 по 13.04.2020 за відсутності спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.02.23 у справі №917/1060/22 позов задоволено повністю.

Рішення обгрунтовано доведенністю позовних вимог.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, Кобиляцьке комунального підприємства "Водоканал плюс", звернулося до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить рішення по справі скасувати. Крім того зазначає, що орієнтовний розрахунок суми судових витррат які заявник поніс та очікує понести складає 15 000 грн.

Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права без урахування усіх обставин справи, зокрема посилається, що позивачем було не доведено розмір збитків, оскільки, в даному випадку, Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, яка затверджена Наказом міністерства енерегитики та захисту довкілля України 28.04.2020 за № 277, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 № 414/34697 ( з подальшими змінами) не підлягала застосуванню.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визнчаено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І. суддя Гетьман Р.А., суддя Сгара Е.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 р. відкрите апеляційне провадження за скаргою відповідача на рішення господарського суду Полтавської області від 21.02.2023 у справі № 917/1060/22, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи № 917/1060/22 з господарського суду Полтавської області

21.04.2023 р. від позивача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін. Посилаються, що виявлене правопорушення було триваючим. На час складання останнього акту ( 02.09.2021) вже діяла Методика № 277.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Законом України № 7300 від 25.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 30 діб. Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. В подальшому дію воєнного стану було продовжено.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Сгари Е.В., яка входила до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за наслідками якого визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 р. розгляд справи призначено на 26.06.2023 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.06.2023 р. в режимі відеоконференції приймав участь представник позивача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Інші представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін у судове засідання не визнавалася обов`язковою.

Відповдіно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

У період з 31.03.2020 по 13.04.2020 Інспекцією було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Кобеляцьким Комунальним підприємством «Водоканал Плюс» (далі - ККП «Водоканал Плюс»), результати якої оформлені актом перевірки від 13.04.2020 № 06-28/291.

Під час перевірки в ході обстеження території ККП «Водоканал Плюс» за адресою: м.Кобеляки, вул. Покровська, 43А, виявлено стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: котел опалювальний сталевий «Маяк» AOT-50 та котел опалювальний водогрійний сталевий «Житомир-25», які працюють на твердому паливі та використовуються для опалення адмінприміщень, пічка (груба) для опалення приміщення охоронця.

В акті зафіксовано, що Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на вищевказані стаціонарні джерела викидів відсутній, інвентаризація стаціонарних джерел викидів не проведена.

З метою усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, відповідно до статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» видано припис від 17.04.2020 № 32/2/4-23, пунктом 2 якого зобов`язано відповідача провести інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду ККП «Водоканал Плюс» за адресою: м. Кобеляки, вул. Покровська, 43А.

В період з 19.08.2021 - 02.09.2021 Інспекцією було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ККП «Водоканал Плюс», результати якої оформлені актом перевірки від 02.09.2021 № 06-28/646.

Під час перевірки ККП «Водоканал Плюс» надано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 04.03.2021 № -57 з обмеженим строком дії, Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин та Документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для ККП «Водоканал Плюс» від 2020 року, розроблені ТОВ «Європейський екологічний стандарт».

Також, ККП «Водоканал Плюс» у додатку № 13 до довідки від 01.09.2021 № 225 надано інформацію стосовно фактично відпрацьованого часу стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря за період відсутності дозволу на викиди з 01.01.2018 по 03.03.2021.

Під час перевірки встановлено, що з 01.01.2018 по 03.03.2021 ККП «Водоканал Плюс» здійснювалися наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду а саме: котла опалювального сталевого «Маяк» АОТ-50 та котла опалювального водогрійного сталевого «Житомир-25», які працюють на твердому паливі та використовуються для опалення адмінприміщень, пічки (груби) для опалення приміщення охоронця, що експлуатувалися ККП «Водоканал Плюс» за адресою: м.Кобеляки, вул. Покровська, 43А без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Інспекцією відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, яка затверджена наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 28.04.2020 за № 277, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 №414/34697 (із змінами), розраховано розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 323 288,23 грн.

Листом від 07.10.2021 № 02.4-.15/5333 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 184/07-17/2021 на суму 323 288,23 грн. для добровільної сплати останнім зазначеної суми збитків, заподіяних державі.

Позивач зазначає, що відповіді від ККП «Водоканал Плюс» не надходило, добровільно зазначена сума збитків не сплачена. Дані обставини стали підставою для звернення Інспекцією в суд з позовом про стягнення збитків.

Як зазначалося вище, позовні вимоги позивача рішенням по справі задоволено у повному обсязі.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.

Статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання відповідним органом державної влади.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог передбачених дозволами на викиди забруднюючих речовин.

Таким чином, здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу є порушенням статтей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

У відповідності до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» статті 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частина 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно до приписів статті 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що заподіяна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2.1. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 28.04.2020 року № 277, зареєстрованим Міністерством юстиції України 07.05.2020 № 414/34697 (далі - Методика) наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Пунктом 2.8.1 Методики передбачено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об`ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються стаціонарними джерелами суб`єкта господарювання без дозволу.

Розділом 4 Методики регламентовано розрахунок розміру відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У відповідності до п. 2.2 Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю та розрахунковими методами.

Пунктом 2.8. Методики передбачено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об`ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів господарювання

Згідно п. 3.7 Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за: характеристиками джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб`єкта господарювання (Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, технологічні регламенти виробництва); затвердженими методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Позивач не заперечує факту надання Інспекції дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; характеристики джерел викидів (джерела утворення) та Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, у зв`язку з чим Інспекції не потрібно здійснювати інструментально-лабораторні дослідження гранично допустимих викидів.

Щодо твердження заявника апеляційної скарги про те, що Методика № 277 не застосовується до спірних правовідносин, оскільки вона не діяла у час здійснення порушення.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення по суті, виходив з того, що до 28.04.2020 року діяла Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10.12.2008 № 639, зареєстрованим Міністерством юстиції України 21.01.2009 за № 48/16064, реєстрація якої була скасована 11.05.2019, та яка містила аналогічні вимоги щодо відповідальності та розрахунку шкоди державі за здійснення викидів забруднюючих речовин без дозволу.

Конституційний Суд України у рішенні у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Крім того, принцип прямої дії нормативно - правового акту у часі ( ст.58 Конституції України) означає, що його здатність регулювати не тільки відносини, що виникли після набарання ним чинності, а також відносини, які виникли до набрання ним чинності, але продовжують існувати ( стосовно прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, що виникли після набрання ним чинності).

Таким чином, Методика застосовується до спірних правовідносин в частині прав та обов`язків, які виникли до її затвердження, але продовжили існувати- тобто саме в частині здійснення розрахунку збитків. В даному випадку, виявлене порушення було триваючим.

З матеріалів справи убачається, що на час вчинення відповідачем порушення вимог природоохоронного законодавства діяла Методика , затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2003, яка була скасована 11.05.2019 р.

На час складання останнього акту ( 02.09.2021) діяла Методика № 277.

Діючим законодавством передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, повинна відшкодовуватися у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і Методик обрахування розмірів шкоди.

Відсутність такої Методики, на час вчинення правопорушення, не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди. Крім того, пункти 4.1 та формула Методики № 277 та № 639 є аналогічними, а тому не впливають на визначення розміру шкоди.

Судова колегія зазначає, вчинення відповідачем дій з експлуатації стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без спеціального дозволу в порушення статтей 10 та 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» свідчить про порушення інтересів держави та є підставою, для їх захисту у судовому порядку.

Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, згідно зі статтею 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У даній справі спір виник щодо порушення відповідачем норм Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Факти порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства (здійснення господарської діяльності за відсутності дозвільних документів - дозволу на викиди забруднюючих речовин зі стаціонарних джерел в період з 01.01.2018 по 03.03.2021), зафіксовано в акті перевірки.

Таким чином, матерілами справи підтверджено, що в діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення, а саме:

Протиправна поведінка відповідача полягає у здійсненні господарської діяльності за відсутності дозвільних документів всупереч чинному законодавству, що підтверджується матеріалами перевірки.

Наявна сама шкода, яка правомірно розрахована відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря

Причинний зв`язок, що виражений у заподіянні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача;

Вина відповідача, виражена у здійсненні наднормативні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду.

Під час розгляду справи, відповідачем не доведено відсутність його вини у вчиненні правопорушенні.

Збитки, заподіяні державі внаслідок порушення Кобеляцьким КП "Водоканал Плюс" природоохоронного законодавства, не відшкодовані.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 323 288,23 грн. підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін. а апеляційна скарга без задоволення

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269,270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Кобиляцького комунального підприємства "Водоканал плюс" , на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2023 у справі № 917/1060/22 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2023 у справі № 917/1060/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.06.2023

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов