УХВАЛА

м. Київ

04.07.2023Справа № 910/10187/23
Суддя Господарського суду міста Києва Алєєва І. В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт Фарм»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг»

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2 684, 00 гривні.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. 00 коп.).

Судом враховано, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Так, на підтвердження сплати судового збору, заявником до позовної заяви долучено копію квитанції № від 14.06.2023 про оплату 13 420 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивач вже звертався до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів нотаріуса, у тому числі і виконавчий напис нотаріуса вчинений приватним нотаріусом по даній спраі, однак ухвалою суду №910/9516/23 було повернуто без розгляду позовну заяву, оскільки порушено правила об`єднання позовних вимог.

Подаючи позов в межах справи №910/9516/23 заявник долучив на підтвердження сплати судового збору квитанцію № від 14.06.2023 на суму 13420 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса вчинений приватним нотаріусом Леонтьєвим Г.О. заявник повторно долучив на підтвердження сплати судового збору квитанцію № від 14.06.2023 на суму 13420 грн.

Однак, як вбачається з програми «Діловодство спеціалізованого суду» Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСВІТ ФАРМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з п`ятьма схожими за змістом позовними вимогами, але з різними предметами спору, до кожного позову заявником було долучено одну і ту ж квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 30.06.2023 (суддя Лиськов М.О.) було відкрито провадження у справі №910/10185/23 та долучив як доказ про оплату судового збору за подачу позову квитанцію № від 14.06.2023 на суму 13420 грн, що підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Господарпський суд міста Києв не може прийняти як доказ сплати судового збору квитанцію № від 14.06.2023 в межах даного позову, оскільки цю квитанцію на суму 13420 грн долучено як доказ оплати судового збору в іншій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2.Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку за подання до господарського суду даної позовної заяви.

3.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Суддя І.В. Алєєва