ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.07.2023м. Дніпро№ 904/9623/21

Юзіков С.Г.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича про заміну способу виконання судового рішення від 14.03.2022 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 761 760,00 грн. за поставлений товар

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань: Юрченко В.В.

Представники:

Позивача - Бут В.В., Сільченко Т.І.

Відповідача - не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 позов задоволено частково, стягнуто з ДП "Східний ГЗК" на користь ФОП Бут В.В. 720 000,00 грн. основного боргу, 36 000,00 грн. завдатку, 11 340,00 грн. судового збору, 8 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

20.04.2022 на виконання рішення видано наказ.

27.06.2023 від Стягувача надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення від 14.03.2022 у справі № 904/9623/21, мотивована тим, що 20.04.2022 видано наказ на примусове виконання рішення, 04.08.2022 Головним державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 69547415. ДП "Східний ГЗК" продовжує господарську діяльність та приймає активну участь в аукціонах із продажу металобрухту чорних та кольорових металів та у тендерах із закупівлі товарів (робіт, послуг). Так, 13.06.2023 Боржник опублікував два оголошення про продаж металобрухту на загальну суму 720 000,00 грн. Однак, більша частина коштів, отриманих Боржником за результатами своєї господарської діяльності, йдуть в першу чергу на сплату заборгованості із заробітної плати працівникам підприємства та оплату державних платежів - податків, зборів тощо, у зв`язку з чим кількість тих коштів, що залишається на рахунках Боржника, є недостатньою для задоволення вимог всіх стягувачів за відкритими виконавчими провадженнями. Заявник стверджує, що процес стягнення боргу ускладнений тим, що ДП "Східний ГЗК" є Боржником у значній кількості виконавчих проваджень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2023 прийнято заяву ФОП Бут В.В. про заміну способу виконання рішення суду до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 06.07.2023.

29.06.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від представника Стягувача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання призначеного на 12:00 год. 06.07.2023, у режимі відеоконференції, ухвалою суду від 03.07.2023 відмовлено в задоволенні клопотання Стягувача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

05.07.2023 електронною поштою від Боржника надійшло заперечення на заяву про зміну способу виконання судового рішення, мотивоване тим, що підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Особа, яка подала заяву про заміну способу і порядку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення, однак, Заявник такі докази не надав. Крім того, ДП "Східний ГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

Боржник у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належно.

Представниця Стягувача в судовому засідання заявила про неприйнятність заперечення представника Боржника, оскільки в копії довіреності на представника внесені виправлення в дату видачі довіреності , що тягне за собою недійсність довіреності.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з приписами ГПК України рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1,2 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими; наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Таким чином, необхідною умовою для зміни способу виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічна позиція викладена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", яким визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, тощо).

Відповідно до п. 7.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі №910/18299/16, зміна способу та порядку виконання рішення можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у порядку і спосіб, які встановлені раніше.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" Європейський суд зазначив, що позитивним обов`язкам держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Таким чином, Верховний Суд вважає, що якщо суд встановлює, що іншим способом рішення виконати неможливо і обраний спосіб не порушує прав інших кредиторів та гарантує ефективне виконання судового рішення, є підстави для зміни способу виконання шляхом передачі позивачу належного відповідачу майна в натурі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанови ВГСУ у справі № 2/331 від 19.01.2011.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього він зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, законодавцем передбачено право суду за заявою стягувача змінити спосіб виконання судового рішення у разі неможливості його виконання.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 позов задоволено частково, стягнуто з стягнуто з ДП "Східний ГЗК" на користь ФОП Бут В.В. 720 000,00 грн. основного боргу, 36 000,00 грн. завдатку, 11 340,00 грн. судового збору, 8 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

20.04.2022 на виконання рішення видано наказ.

У заяві про зміну способу виконання судового рішення від 14.03.2022 у справі № 904/9623/21, Стягувач просить суд змінити спосіб захисту його прав та інтересів, шляхом зобов`язання ДП "Східний ГЗК" виконати своє зобов`язання в натурі, а саме поставити металобрухт кольорового металу (брухт та відходи кольорових металів і їх сплавів вид: 5 мідь) та/або металобрухт чорних металів (відходів та брухт чорних металів (метали чорних вторинні вид 500, 501) за середньоринковою вартістю включно з вартістю доставки до складу Стягувача, у кількості, яка буде еквівалентна сумі боргу, стягнутого рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 у справі №904/9623/21, у сумі 775 340,00 грн.

Заява мотивована тим, що ДП "Східний ГЗК" продовжує господарську діяльність та приймає активну участь в аукціонах із продажу металобрухту чорних та кольорових металів та у тендерах із закупівлі товарів (робіт, послуг). Так, 13.06.2023 Боржник опублікував два оголошення про продаж металобрухту на загальну суму 720 000,00 грн. Однак, більша частина коштів, отриманих Боржником за результатами своєї господарської діяльності, йдуть в першу чергу на сплату заборгованості заробітної плати працівникам підприємства та оплату державних платежів - податків, зборів тощо, у зв`язку з чим кількість тих коштів, що залишається на рахунках Боржника, є недостатньою для задоволення вимог всіх стягувачів по відкритим виконавчим провадження. Заявник стверджує, що процес стягнення суми заборгованості ускладнений тим, що ДП "Східний ГЗК" є Боржником у значній кількості виконавчих проваджень.

За приписами ч. 1.ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стягувачем не надано до матеріалів справи постанови про закриття виконавчого провадження у зв`язку з неможливістю виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2022.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, до того ж, до матеріалів справи не додано доказів вжиття державним виконавцем всіх можливих заходів примусового характеру щодо виконання рішення суду, передбачених ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає, що заява про зміну способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі 904/9623/21 від 14.03.2022 не підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу Позивача на посилання у заяві про зміну способу виконання рішення суду на судову практику Верхового Суду у справах №904/1478/15, №713/1062/17. Так, за змістом вказаних судових рішень (904/1478/15 від 27.06.2018 та 713/1062/17 від 25.11.2015), суд дійшов висновку про необґрунтованість поданих заяв про зміну способу і порядку виконання рішень суду, у зв`язку з чим залишено без змін рішення попередніх інстанцій про відмову у задоволенні відповідних заяв.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст. 74, 86, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича про зміну способу виконання судового рішення від 14.03.2022 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в строки та порядку, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 07.07.2023

Суддя С.Г. Юзіков