РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2023Справа № 911/107/22
За позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю

до Приватного вищого навчального закладу "Міжнародний коледж Святого Луки"

про стягнення 12500 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Приватного вищого навчального закладу "Міжнародний коледж Святого Луки" (далі - відповідач) на користь Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) 12500 грн. у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору №24/19 від 17.08.2020 про відшкодування навчальному закладу вартості навчання особи з інвалідністю на безповоротній основі.

Вимоги позову обумовлені тим, що відповідач не надав належні освітні послуги особі з інвалідністю за яку позивачем було оплачено І семестр навчання.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі двічі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ухала суду про відкриття провадження у справі надсилалась на адресу відповідача 620) та була вручена відповідачу, що підтверджується роздруківкою з сайту трекінг відстеження поштових відправлень Укрпошти.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 між позивачем (платник), відповідачем (виконавець) та громадянкою ОСОБА_1 (студент) укладено договір № 24/19 про відшкодування навчальному закладу вартості навчання особи з інвалідністю на безповоротній основі (далі - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору виконавець бере на себе зобов`язання надати освітні послуги студенту, а платник здійснити відшкодування витрат на навчання (підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів), а саме: навчання за спеціальністю 5.12010102 «Сестринська справа» в ПВНЗ «Міжнародний коледж Святого Луки», ОКР молодший спеціаліст, денна форма навчання, Навчання проводиться з 01.09.2019 по 30.06.2020.

Сторони погодили у п. 2.1 - 2.3 Договору, що виконавець зобов`язаний надати студенту освітню послугу на рівні стандартів освіти (якщо законодавством передбачені державні стандарти надання освітньої послуги). Забезпечити дотримання прав платника та студента відповідно до законодавства. Видати студенту документ про освіту (науковий ступінь) державного зразка (якщо відповідно до законодавства за освітньою (науковою) програмою передбачено видачу такого документа) за умови виконання студентом навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня освіти.

Відповідно до п. 5.1 Договору вартість освітньої послуги встановлюється за весь строк її надання і не може змінюватись.

Згідно з п. 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги становить 25000 грн (12500 грн за І семестр та 12500 грн ІІ семестр) за IV курс 2019-2020 навчального року.

Позивач вказує, що ним було сплачено 12500 грн на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №249 від 17.08.2020, за І семестр навчання студента.

Позивач зазначає, що ним було відтерміновано перерахунок коштів за ІІ семестр 2019/2020 навчального року та листом звернувся до Міністерства освіти і науки України з цього приводу, на що було отримано відповідь в якій зазначено, що на підставі рішення Акредитаційної комісії від 31.01.2013 протокол № 101, наказ МОН від 08.02.2013 № 300л, ПВНЗ «Міжнародний коледж Святого Луки» отримав ліцензію АЕ № 270212 від 10.07.2013 року на провадження освітньої діяльності за спеціальністю 5.12010102 Сестринська справа без права набору на 1 курс навчання з перевіркою через рік. Тобто коледж не мав права здійснювати прийом на навчання за вказаною спеціальністю на перший курс для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

Посилаючись на наведені вище обставини, позивач каже, що оскільки відповідач свої зобов`язання щодо видачі студентці за Договором документу про освіту державного зразка не виконав, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позов про повернення оплачених позивачем відповідачу коштів за навчання.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 4.8.7 Інструкції з надання фінансової допомоги на поворотній і безповоротній основі та цільової позики за рахунок сум адміністративно-господарських санкцій та пені, що надходять до державного бюджету за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 06.09.2010 № 270, відділення Фонду відшкодовує навчальному закладу витрати з навчання інваліда в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на відповідний бюджетний рік, у міру надходження коштів з Державного бюджету України шляхом посеместрового переказу коштів на рахунок навчального закладу в безготівковій формі за умови відсутності в інваліда незадовільних оцінок за результатами екзаменаційної сесії за попередній семестр.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача оплатити відповідачу освітні послуги, що надані студенту, який породжує обов`язок відповідача надати студентам освітні послуги та видати документ про освіту державного зразка.

Так, хоча позивачем і було частково здійснено оплату (за І семестр у сумі 12500 грн) за Договором, однак, як підтверджується іншими доказами (лист Міністерства освіти і науки України) відповідач не має відповідного ліцензування на провадження освітньої діяльності, що виключає можливість з його сторони фактично виконати умови Договору стосовно видачі студенту диплому державного зв`язка, враховуючи відсутність доказів видачі студентці за Договором документа про освіту державного зразка, що є обов`язком відповідача за вказаним Договором, вимога позивача про стягнення з відповідача 12500 грн визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу "Міжнародний коледж Святого Луки" (м. Київ, Харківське шосе, будинок 121/3; ідентифікаційний код 38078293) на користь Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 72, ідентифікаційний код 19023989) 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн боргу, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків