ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.07.2023 Справа № 908/2103/23
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г. розглянувши позовну заяву вих. № б/н від 09.06.2023 (вх. № 2281/08-07/23 від 27.06.2023)
про розірвання договору та стягнення 512055,00 грн.
Без виклику учасників справи
27.06.2023 до господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР», с. Веселий Гай Запорізького району Запорізької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТА ВОДА КРАЮ», м. Синельникове Дніпропетровської області про розірвання договору поставки та виконання робіт № 0407-22 від 04.07.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧИСТА ВОДА КРАЮ», та стягнення 512055,00 грн. авансового платежу сплаченого за непоставлений товар.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 справу № 908/2103/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Розглянувши матеріали позовної заяви вих. № б/н від 09.06.2023 (вх. № 2281/08-07/23 від 27.06.2023), господарський суд дійшов висновку про необхідність направлення справи на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю, з огляду на наступне.
Із змісту позовної заяви, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР», слідує, що позивач просить суд розірвати договір поставки та виконання робіт № 0407-22 від 04.07.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧИСТА ВОДА КРАЮ», на підставі ст. 651 ЦК України та стягнути з відповідача на його користь 512055,00 грн. авансового платежу сплаченого за непоставлений товар на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.
Пред`явлений позов обґрунтований невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧИСТА ВОДА КРАЮ» умов договору поставки та виконання робіт № 0407-22 від 04.07.2022 щодо поставки товару та проведення монтажних робіт у передбачені договором строки, що є порушенням істотних умов договору.
За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України). Частиною 2 наведеної норми передбачено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Статтею 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.
За частиною 1 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 29 ГПК України позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Тобто, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких, з урахуванням їх особливостей, можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.
При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі, та в даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.
Разом з тим, предметом розгляду в межах справи № 908/2103/23, є вимоги розірвання договору та стягнення грошових коштів (авансового платежу за непоставлений товар та невиконані роботи) у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань на підставі договору. При цьому умовами договору поставки та виконання робіт № 0407-22 від 04.07.2022 не врегульовано питання щодо місця виконання саме грошового зобов`язання. Спір про розірвання договору та стягнення авансового платежу за непоставлений товар безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про розірвання договору та стягнення коштів, а не спір про зобов`язання поставити обумовлений договором товар та виконати відповідні роботи тощо.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування положення частини 5 статті 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності спору за загальними правилами.
За правилами, встановленими главою 2 Розділу І ГПК України юрисдикція справ визначається за предметними та суб`єктними ознаками та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.
Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Підвідомчість це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.
Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.
За таких обставин, даний спір має розглядатися за правилами частини 1 статті 27 ГПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача і відсутні підстави для застосування в даному випадку правил ч. 2 ст. 29 ГПК України. Отже, вказаний спір належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду Дніпропетровської області.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Частинами 3, 6, 7 ст. 31 ГПК України зазначається, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Згідно з ч. 9 ст. 176 ГПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.
Керуючись ст., ст. 27, 29, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно із ч. 2 ст. 235 ГПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 255, ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.07.2023.

Суддя Н.Г. Зінченко