ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03.07.2023м. ДніпроСправа № 904/3393/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О., розглянувши заяву Виконавчого комітету Ліплявської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в загальному розмірі 18975,37грн, з якої: 17989,64грн основного боргу, 985,73грн пені та витрати по сплаті судового збору.

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Виконавчого комітету Ліплявської сільської ради про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості в загальному розмірі 18975,37грн, з якої: 17989,64грн основного боргу, 985,73грн пені та витрати по сплаті судового збору.

Вимоги поданої заяви обґрунтовані неналежним виконанням боржником умов договору поставки №Б249 від 28.11.2022.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши подану Виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

Однією із сторін у справі заявник зазначає Виконавчий комітет Ліплявської сільської ради ().

Однак, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повне найменування заявника - Виконавчий комітет Ліплявської сільської ради Черкаської області.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

- заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Отже, повним найменуванням заявника є Виконавчий комітет Ліплявської сільської ради Черкаської області.

Окрім цього, судом встановлено наступне.

28.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (далі - постачальник, боржник) та Виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради Черкаської області (далі - покупець, заявник) укладено договір поставки №Б249 від 28.11.2022 (далі - договір) на закупівлю газу нафтового скрапленого (далі - товар).

Відповідно до п. 6.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати товар згідно умов даного договору.

У відповідності до п. 6.3. договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

Додатком до договору №Б249 від 28.11.2022, а саме Специфікацією №1 визначено найменування товару - Газ нафтовий скраплений в кількості 965 літрів на суму 28000,00грн.

Згідно видаткової накладної №0053/0000474 від 28.11.2022, копія якої міститься в додатках до заяви про видачу судового наказу, постачальник поставив товар в кількості 965 літрів на суму 28000,00грн, а покупець придбав вказаний товар. Оплата за товар здійснена в повному обсязі платіжним дорученням №394 від 01.12.2022 на суму 28000,00грн, копія якого додана в додатках до заяви.

Відповідно до п. 10.2. дія договору закінчилася 31.12.2022. Однак, згідно умов п. 5.1. строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, з 12.04.2023 відпуск товару покупцю по талонам (скретч-карткам) на АЗС у м. Канів по вул. Київська, 36 було припинено без пояснення причини. Станом на 22.06.2023 у покупця залишається не отовареними талони (скретч-картки) на 620 літрів товару на суму 17989,64грн.

Відповідно до зразку талонів від 20.02.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" - емітент талонів гарантує заправку автотранспорту за талонами встановленого зразка на АЗС згідно наданого переліку, який містить назву, місцезнаходження АЗС.

Згідно інформації з довідки про АЗС від 21.02.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" має АЗС у м. Каневі Черкаської області за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Київська, 36.

Заявник зазначає, що 15.06.2023 представник на прозоро Ліплявської сільської ради звернувся до представника ТОВ "Інтекс Інвест" з повідомленням у Вайбері про те, що АЗС постачальника з квітня по даний момент не працює. У наданій відповіді представника ТОВ "Інтекс Інвест" зазначено, що скретч-картки безстрокові, тому їх можна заправити в будь-який час, як відновиться робота АЗС.

Скріншоти повідомлень у Вайбері, які заявник надав в додатках до заяви, не є належними та допустимими доказами, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування

Враховуючи викладене, суд не вбачає безспірності заявлених Виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради вимог.

Наказне провадження, відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду заяв в наказному провадженні врегульовано розділом II Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Наявність спору про право в наказному провадженні вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Норми Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник/стягувач, крім іншого, має надати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових вимог.

Таким чином безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

- із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином з правовідносин, що склалися між сторонами не вбачається безспірності, що є передумовою видачі судового наказу в межах наказного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також суд звертає увагу на те, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 147-156, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Виконавчому комітету Ліплявської сільської ради у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості в загальному розмірі 18975,37грн, з якої: 17989,64грн основного боргу, 985,73грн пені та витрати по сплаті судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 03.07.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук