ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м.Дніпро

Справа № 904/1338/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 (прийняту суддею Суховаровим А.В., повне судове рішення складено 07.04.2023) у справі № 904/1338/23

за заявою ОСОБА_1

про визнання неплатоспроможним

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 у цій справі, у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 не подано до суду належних доказів наявності кредитних зобов`язань, отримання кредитних коштів та заборгованості з відображенням періоду її виникнення за кожним з договорів, а тому, заявник не довів обставин прострочених грошових зобов`язань перед кредиторами станом на час подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 у справі № 904/1338/23, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

За доводами скаржника, на стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника, а оцінка реального стану платоспроможності боржника фактично надається судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів боржника, звернення кредиторів до суду із заявами про визнання грошових вимог до боржника, їх розгляду судом, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки доказів наданих на підтвердження фінансово-майнового стану боржника (висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 26.05.2022р. у справі №922/1426/21).

Скаржник вважає, що посилання суду на те, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019р. у справі №910/4994/18) є необґрунтованими, з огляду на те, що взагалі не прийнятні до вказаного провадження.

На думку скаржника, місцевий господарський суд наведеного не врахував та не досліджував наявності чи відсутності обставин, передбачених п.п.2-4 ч.2 ст.115 КУзПБ у зв`язку з чим необґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Апелянт вказує, що матеріали заяви свідчать, що у нього є невиконані, прострочені грошові зобов`язання, і як боржник, апелянт припинив погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних зобов`язань упродовж двох місяців; водночас у боржника відсутнє будь-яке майно, за рахунок якого б міг здійснити сплату боргів в повному обсязі та відсутні доходи, які давали можливість здійснювати поточні платежі по кредитним договорам, а відтак, існує загроза його неплатоспроможності, що надає право звернутися до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 1, 2 та п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

На переконання скаржника, посилання суду на те, що сама по собі наявність договору не є належним доказом підтвердження заборгованості суперечить мотивувальній частині ухвали про залишення заяви без руху, оскільки суд зобов`язував надати договори, а в подальшому дійшов висновку, що вони не є належними доказами у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 у справі № 904/1338/23; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 08.06.2023 о 15:00 год.

У судовому засіданні 08.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

6. Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 зазначила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, що унеможливлює погашення заборгованості за договорами позики перед фінансовими установами, а саме: АТ "КБ "Приватбанк"; АТ "Універсал Банк"; АТ "ПУМБ"; АТ "Сенс Банк"; АТ "ОТП Банк".

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що станом на сьогодні, згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками розмір заборгованості перед банками та мікрофінансовими організаціями складає приблизно 270 086, 29 грн.

ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї з ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за фактичним місцем проживання: чоловік - ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 .

З ОСОБА_1 зареєстрована, однак не проживають за фактичним місцем проживання донька - ОСОБА_4 .

Станом на день подання заяви відповідно до довідки №31/4-1243-Х-62 від 15.07.2022, виданої Територіальним сервісним центром МВС №1243 у ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби.

ОСОБА_1 зазначає, що не має в банківських установах депозитних рахунків; не має корпоративних прав.

У заяві ОСОБА_1 також вказано відомості про всі наявні рахунки відкриті в банках, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом судового розгляду в цій справі є заява фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку Книги четвертої КУзПБ.

З огляду на об`єкт апеляційного оскарження предметом апеляційного дослідження є правомірність відмови судом першої інстанції у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство України у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 введено в дію КУзПБ, згідно п.4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України та іншими законами України.

Із введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

Також у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За абз. 4, 13 ст. 1 КУзПБ боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

На відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Таким чином, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження у справах про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (ст.116 КУзПБ), апеляційний господарський суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у п.п.44-51 постанови від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

Особливості відновлення платоспроможності боржника - фізичної особи визначено Книгою четвертою КУзПБ.

Стаття 113 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в ч. 2 ст. 115 цього Кодексу, згідно з якою (на час розгляду справи судом першої інстанції) боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Верховний Суд в постанові від 17.06.2021 у справі №926/2987-б/20 звернув увагу, що право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх чотирьох підстав, передбачених ч.2 ст.115 КУзПБ.

Тлумачення ч.2 ст.115 КУзПБ із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до таких висновків: з огляду на вжиття законодавцем словосполучення "інші обставини" перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не є вичерпним; для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч.2 ст.115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи; наявність у боржника майна не виключає можливості існування в нього прострочених зобов`язань перед його кредиторами, як однієї з підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021р. у справі №909/1028/20).

Порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені ст.ст.119, 120 КУзПБ.

Частиною 1 ст. 119 КУзПБ регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Таким чином, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.

Системний аналіз ст. 113, ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись місцевим судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у ч.3 ст.116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема: конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (п.3); опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місце зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (п.п.4, 5); перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (п.6); копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (п.7); декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (п.11); інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених ст.115 цього Кодексу (п.14).

Розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд з урахуванням положень ч.3 ст.13, ст.ст.74, 76, 77 ГПК України повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст.116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч.2 ст.115 КУзПБ (висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 29.07.2021р. у справі №909/1028/20).

Зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що сума прострочених зобов`язань ОСОБА_1 перед кредиторами становить 270 086, 29 грн, тобто більше ніж 30 розмірів мінімальної заробітної плати та боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Так, матеріали справи (додані до заяви кредитні договори) свідчать про те, що у ОСОБА_1 наявні невиконані зобов`язання перед: АТ "КБ "Приватбанк"; АТ "Універсал Банк"; АТ "ПУМБ"; АТ "Сенс Банк"; АТ "ОТП Банк".

Крім того, заявник надав роздруківку кредитної історії із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання, згідно з якою станом на 09.03.2023 за ОСОБА_1 обліковується: загальна поточна заборгованість в розмірі 158 312, 91 грн.; загальна поточна прострочена заборгованість в розмірі 133 366, 05 грн.

На дату звернення до Господарського суду боржник не має роботи, джерел доходів, нарахування зарплати та інші доходи які б дозволили розрахуватися із наявною заборгованістю перед кредиторами.

Відсутність майна підтверджується деклараціями про майновий стан боржника та витягами з державних реєстрів рухомого і нерухомого майна.

Дебіторська заборгованість та грошові кошти у боржника відсутні.

Боржником не вчинялися (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Трудова книжка у боржника відсутня.

Також, боржник повідомляє, що протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, правочини щодо належного їй нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угод на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, нею не вчинялись.

Більш того, матеріали справи свідчать про наявність у ОСОБА_1 тяжкого онкологічного захворювання, що позбавляє заявника змоги працювати та забезпечувати повернення взятих на себе зобов`язань.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992).

Суди мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму із додержанням балансу між доступом до правосуддя та повагою до принципу res judicata.

Зважаючи на встановлені обставини з урахуванням наведених правових приписів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введення процедури реструктуризації боргів боржника, що має наслідком скасування оскаржуваної ухвали господарського суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених вище обставин, судом першої інстанції оскаржувану ухвалу було прийнято з порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскаржуване судове рішення скасуванню, з прийняттям нового рішення.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 у справі № 904/1338/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2023 у справі № 904/1338/23 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.07.2023.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко