ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023м. ДніпроСправа № 904/299/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", м. Київ

до Відповідача-1: Приватного підприємства "Стройавтосервіс", м. Дніпро

Відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту та договором поруки у розмірі 371 603,65 грн.

Представники:

Від позивача: Ярохович Т.А., довіреність № 260 від 13.04.2023, адвокат

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Приватного підприємства "Стройавтосервіс", Відповідача-2: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" № МБ-ZAP- Ов-16099 від 25.11.2021 та договором поруки № МБ-ZAP-П-16099/1 від 25.11.2021 у розмірі 371 603,65 грн.

Ухвалою від 11.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.05.2023 об 11:00 год.

02.05.2023 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 04.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

05.05.2023 від відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 05.05.2023 у задоволенні заяви Приватного підприємства "Стройавтосервіс" відмовлено, у зв`язку із зайнятістю майданчиків для проведення відеоконференцій на призначену дату та час.

05.05.2023 від відповідача-1 надійшов відзив на позов, в якому він зазначив про часткову сплату заборгованості в розмірі 149 850,00 грн.

Таким чином, відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог до нього у заявленому розмірі.

08.05.2023 від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи та про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

10.05.2023 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою від 10.05.2023 задоволено клопотання Приватного підприємства "Стройавтосервіс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Відкладено розгляд справи по суті позовних вимог на 12.06.2023.

26.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він з частковою оплатою кредитної заборгованості та зазначив, що станом на 11.05.2023 включно заборгованість відповідачів становить 303 812, 58 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 301 910,14 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 1 902,44 грн.

Також 26.05.2023 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 29.05.2023 задоволено заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

07.06.2023 від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив про часткову оплату ним за період з 12.05.2023 по 06.06.2023 заборгованості в розмірі 75 000,00 грн. Таким чином, відповідач-1 заперечив проти позовних вимог у заявленому позивачем розмірі.

12.06.2023, у зв`язку з перебуванням судді Назаренко Н.Г. з 09.06.2023 по 23.06.2023 у відпустці, судове засідання з розгляду справи по суті позовних вимог не відбулося.

Ухвалою від 26.06.2023 призначено судове засідання з розгляду справи по суті позовних вимог в межах розумного строку на 04.07.2023.

03.07.2023 від відповідача-1 надійшла заява про відкладення розгляду справи.

03.07.2023 від позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів по справі, в якій він з частковою оплатою кредитної заборгованості та зазначив, що станом на 02.07.2023 включно заборгованість відповідачів становить 236 893,71 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 232 211,32 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 4 682,39 грн.

Крім того, позивач наполягав на задоволенні суми судового збору в повному обсязі, оскільки часткова сплата заборгованості відповідачем здійснена після звернення до суду.

04.07.2023 позивач в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися.

Суд відхиляє клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи, оскільки строк, передбачений законодавством для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження закінчився.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

04.07.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення в межах розумного строку.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем-1 зобов`язань за Договором про надання банківської послуги - овердрафту «Легкий» № МБ-ZAP-Ов-16099 від 25.11.2021, в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків, належне виконання зобов`язань за яким забезпечено укладеним між відповідачем-2 та позивачем Договором поруки № МБ-ZAP-П-16099/1 від 25.11.2021.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-1 під час розгляду справи по суті проти позовних вимог в заявленому розмірі заперечив, зазначив про часткову оплату заборгованості за спірним договором в розмірі 224 850,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-2.

Відповідач-2 про наявність справи у суді повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Ухвала від 11.04.2023, направлена на адресу відповідача-2, повернулася до суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, в разі, коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Отже, у разі, якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Більше того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвали суду відбулось через недотримання ним вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач-2 про наявність справи у суді повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення кредитного договору, строк дії договору, умови надання кредиту, строк користування кредитом, графік погашення кредиту, наявність прострочень за кредитним договором, обставини укладення договору поруки, строк дії поруки, обсяг відповідальності поручителя.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - банк, позивач) та Приватним підприємством "Стройавтосервіс" (далі - клієнт, відповідач) укладено Договір про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" №МБ-ZAP- Ов-16099 від 25.11.2021 (далі - Кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, термін "Правила" використовується в цьому Договорі в наступному значенні: типові Правила надання AT "ПУМБ" банківської послуги - овердрафту "Легкий" корпоративним клієнтам малого бізнесу, що розміщуються на інтернет-сайті банку (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) (далі - Правила). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Правилах. Підписаний клієнтом Договір разом з Правилами, які викладені на сайті Банку, складає укладений між клієнтом та банком договір, що підтверджується підписом клієнта у цьому Договорі.

Як встановлено у п. 1.4 Кредитного договору, надання овердрафту здійснюється в межах ліміту банківської послуги, визначеного в п.А8 преамбули Договору, та строку дії ліміту банківської послуги, визначеного в п. А10 преамбули Договору з урахуванням положень зазначених в п. 3.8 Договору.

Згідно з п. 2.1 Правил, відповідно до положень Договору банк надає клієнту банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та у Правилах відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги.

У преамбулі Кредитного договору встановлено такі умови: ліміт банківської послуги - 1 000 000,00 грн. (п. А8); ліміт овердрафту на перший період дії ліміту овердрафту - 250 000,00 грн. (п. A9); дата закінчення строку дії ліміту банківської послуги - 25.10.2022 (п. А10); стандартний розмір процентної ставки - 15,9 % (п. А12); розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35 % річних (п. А13); коефіцієнт перерахунку ліміту - 0,2 (п. А15); розмір комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту - 0,5% від розміру максимальної заборгованості за основною сумою овердрафту, визначеної на кінець дня в періоді нарахування (п. А16).

Додатковою угодою №1, яку підписано сторонами 01.07.2022 електронними цифровими підписами, сторони внесли зміни до преамбули кредитного договору, а саме: ліміт банківської послуги - 430 328,00 грн. (п. А8); ліміт овердрафту на перший період дії ліміту овердрафту - відсутній (п. A9); дата закінчення строку дії ліміту банківської послуги - 25.12.2022 (п. А10); стандартний розмір процентної ставки - 23 % (п. А12); розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35 % річних (п. А13); коефіцієнт перерахунку ліміту - 0,2 (п. А15); розмір комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту - 0,5% від розміру максимальної заборгованості за основною сумою овердрафту, визначеної на кінець дня в періоді нарахування (п. А16).

Згідно визначень, наведених у Правилах, овердрафт - банківська послуга, відповідно до якої банк надає клієнту кредит частинами, кожна з яких надається шляхом сплати з поточного рахунку розрахункових документів клієнта на суму, що перевищує кредитовий залишок, з утворенням дебетового залишку в межах ліміту овердрафту; кредит - грошові кошти банку, що надаються клієнту в розмірі та на умовах, визначених договором та цими Правилами, за принципами зворотності та платності.

Відповідно до п. 2.3.2 Правил, надання клієнту овердрафту/частини овердрафту відбувається шляхом оплати з поточного рахунку, зазначеного в п. A11 преамбули Договору, розрахункових документів клієнта за цільовим призначенням згідно з п.2.3.1 цих Правил (та/або шляхом здійснення договірного списання у передбачених будь-якими договорами між банком та клієнтом випадках у порядку, встановленому в п.6.7. цих Правил) на суму, яка перевищує кредитовий залишок на такому рахунку, але в межах ліміту овердрафту, який діє у відповідний період згідно з п.2.3.7. цих Правил. Датою надання овердрафту вважається день оплати з поточного рахунку розрахункових документів клієнта та/або здійснення договірного списання на суму, що перевищує кредитовий залишок на такому рахунку.

За приписами п. 2.3.7 Правил, ліміт овердрафту на кожен період дії ліміту овердрафту визначається (в межах ліміту банківської послуги, зазначеної в п.А8 преамбули Договору) на підставі Договору, цих Правил і не потребує укладення с окремих угод з цього приводу. Користуючись принципом свободи договору, клієнт підписанням Договору про надання банківської послуги надає право банку в будь-який момент дії такого Договору зменшити Ліміт акцептованого банком овердрафту; банк на підставі письмової заяви клієнта має право також збільшити ліміт овердрафту (але не більше ліміту банківської послуги) до закінчення поточного періоду дії ліміту овердрафту.

У випадку, якщо ліміт овердрафту, розрахований на наступний період дії ліміту овердрафту, є меншим ніж 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, ліміт визначається на рівні 0,00 (нуль грн. 00 коп.) гривень. У випадку, якщо ліміт овердрафту, розрахований на наступний період дії ліміту овердрафту, є більшим ніж ліміт банківської послуги, ліміт визначається на рівні ліміту банківської послуги.

3 моменту підписання Договору до моменту визначення ліміту овердрафту на наступний період, відповідно до умов цих Правил та Договору, клієнт має право користуватися лімітом овердрафту в розмірі, зазначеному в п. А9 преамбули Договору.

Банк направляє клієнту повідомлення про ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту , в якому (повідомленні) зазначає ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту. Зазначене повідомлення банк направляє клієнту не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 7 (сьомим) числом кожного календарного місяця, наступного за розрахунковим періодом. У разі, якщо ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту дорівнює ліміту овердрафту за попередній період, банк може не направляти Клієнту зазначених повідомлень. Ліміт овердрафту на наступний період починає діяти незалежно від дати та/або факту отримання клієнтом відповідного повідомлення від банку. Повідомлення про ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту банк направляє клієнту відповідно до п.10.3 цих Правил.

Правилами визначено, що Ліміт овердрафту - допустимий дебетовий залишок на поточному рахунку клієнта, що визначається відповідно до умов Договору та цих Правил.

Відповідно до умов Договору на кожен період дії ліміту овердрафту клієнту встановлюється ліміт овердрафту, розмір якого визначається відповідно до нижченаведеної формули: Lo = Б х к, де Lo - розмір ліміту овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту; Б - база для розрахунку ліміту, що визначається як обсяг чистих надходжень грошовій, коштів за повний попередній календарний місяць на всі поточні рахунки клієнта в гривні у банку; к - коефіцієнт перерахунку ліміту, що використовується для розрахунку ліміту овердрафту. Значення розміру «к» зазначається в Договорі про надання банківської послуги - овердрафту «Легкий».

При визначенні ліміту овердрафту на кожен період дії ліміту овердрафту застосовується округлення до найближчого числа, кратного 5000 (п`яти тисячам) згідно функції ОКРУГЛИ в Excel.

На перший період дії ліміту овердрафту розмір ліміту овердрафту зазначається у п.А9 преамбули Договору.

Період дії ліміту овердрафту, згідно з Правилами, це проміжок часу, який починається з першого банківського дня, наступного за 11 (одинадцятим) числом кожного календарного місяця, а закінчується в день, що передує першому банківському дню, наступному за 11 (одинадцятим) числом наступного календарного місяця, з такими виключеннями: перший період дії ліміту овердрафту починається з дня укладення Договору; останній період дії ліміту овердрафту закінчується датою настання однієї з наступних подій, в залежності від того, яка з них настане раніше: останній день строку дії ліміту овердрафту, зазначеного в Договорі, або день, в який клієнт зобов`язаний достроково погасити заборгованість за основною сумою овердрафту відповідно до умов Договору.

Отже, на момент підписання договору 25.11.2021, виходячи з розміру чистих грошових надходжень за попередній місяць, клієнту було встановлено ліміт овердрафту - 250 000,00 грн. (ліміт овердрафту на перший період дії овердрафту), який з 01.07.2022 додатковою угодою № 1 було скасовано.

Відповідно до п. 2.3.8 Правил, якщо згідно цих правил було визначено розмір ліміту овердрафту, який є меншим, ніж існуюча на такий момент заборгованість за основною сумою овердрафту, то частина заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, має бути погашена клієнтом першочергово не пізніше дня, що передує встановленню нового (зменшеного) ліміту овердрафту.

У випадку не погашення клієнтом частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, з дати встановлення нового (зменшеного) ліміту овердрафту, така частина заборгованості за основною сумою овердрафту вважається простроченою заборгованістю, на неї нараховуються проценти, розраховані виходячи з розміру процентної ставки на прострочену заборгованість (зазначеного у Договорі), а банк першочергово спрямовує кошти клієнта (його поручителів) на погашення частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує поточний ліміт овердрафту.

Пунктом 2.3.10 Правил передбачено, що у випадку виникнення простроченої заборгованості клієнта за овердрафтом до дати закінчення строку дії ліміту овердрафту, сторони домовились про наступне: в день виникнення простроченої заборгованості клієнт втрачає право користування овердрафтом до моменту погашення простроченої заборгованості: прострочена заборгованість клієнта за овердрафтом переноситься банком на відповідні балансові рахунки обліку простроченої заборгованості: після погашення простроченої заборгованості ліміт овердрафту відновлюється до розміру, що діяв на момент виникнення простроченої заборгованості або до іншого розміру, визначеного банком.

Відповідно до п. 2.3.11 Правил, строк дії періоду безперервного користування овердрафтом не може перевищувати 90 (дев`яноста) календарних днів (включно) з дати виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після укладення Договору та/або з дати виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після закінчення строку дії кожного попереднього періоду безперервного користування овердрафтом.

Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення всієї заборгованості за основною сумою овердрафту шляхом забезпечення наявності кредитового залишку на поточному рахунку не пізніше останнього дня строку дії періоду безперервного користування овердрафтом, але в будь-якому разі не пізніше дати закінчення строку дії ліміту банківської послуги, зазначеної у п.А10 преамбули Договору з урахуванням положень, зазначених в п 3.8. Договору (в залежності від того, яка з дат настане раніше).

Згідно з п. 10.3 Правил, будь-які повідомлення, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з Договором та, або цими Правилами, повинні бути викладені в письмовій формі.

Повідомлення будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані: для повідомлень у паперовій формі - рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторони, зазначену у Договорі. Датою отримання таких повідомлень вважається дата їх особистого вручення; датою отримання повідомлення, направленого банком клієнту вважається сьомий календарний день з дати реєстрації рекомендованого листа з повідомленням у відділенні поштового зв`язку. Клієнт погоджується з тим, що повідомлення направлені йому банком будь-яким із способів, зазначених у цьому розділі Правил, будуть вважатися поданими належним чином та способом, що дозволяє встановити дату їх відправлення.

Сторони приймають на себе ризик та всю відповідальність за дії будь-яких осіб, які отримали доступ до засобів системи зв`язку і передачі Повідомлень, яку вони використовують.

Отримане (у т.ч. виконане) однією із сторін Договору повідомлення не може бути заперечене, оскаржене або визнане недійсним з підстав його направлення неуповноваженими на те особами.

Клієнт погоджується з тим, що повідомлення направлені йому банком будь-яким із способів, зазначених у цьому розділі Правил, будуть вважатися поданими належним чином та способом, що дозволяє встановити дату їх відправлення.

Сторони погодились, що вони вправі на свій розсуд обирати передбачені для них цими Правилами способи подання документів та/або повідомлень, передбачені Договором та/або Правилами, за винятком випадків, коли Договором, або Правилами, або Законом передбачені виключна форма та/або спосіб направлення документів та/або повідомлень.

Всі повідомлення, які направлені банком клієнту або отримані банком від клієнта у випадках, передбачених Договором або Правилами, а також пов`язані із процесом його виконання, є невід`ємною частиною Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором, 25.11.2021 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір поруки № МБ-ZAP-П-16099/1 (далі - Договір поруки), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо, боржника - ТОВ «Ростуглетрейд» за основним зобов`язань, до складу якого входить: Договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» МБ-ZAP- Ов-16099 від 25.11.2021 з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до нього, з лімітом банківської послуги - 1 000 000,00 грн., стандартний розмір процентної ставки - 15,9% річних, розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35% річних, дата закінчення строку дії ліміту банківської послуги - 25.10.2022.

У разі порушення боржником основного зобов`язання такий боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржника.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником основного зобов`язання у строки, визначені Договором, з якого випливає основне зобов`язання, поручитель зобов`язаний в перший день порушення боржником основного зобов`язання (або певної його частини) виконати таке основне зобов`язання (або певну його частину), незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення основного зобов`язання боржником.

Порука за цим Договором припиняється у разі виконання основного зобов`язання в повному обсязі або якщо протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання кредитор не пред`явить позову до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 4.1 Договору поруки).

Позивач зазначає, що належним чином виконував свої зобов`язання за Договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з рахунку, надавши відповідачу-1 овердрафт.

Однак, як зазначає позивач, відповідач-1, у порушення взятих на себе зобов`язань, за Кредитним договором, не здійснив повернення банку в повному обсязі використанні кредитні кошти, у зв`язку з чим, 14.07.2022 позивач звернувся до відповідачів із Вимогами про погашення простроченої заборгованості № КНО-61.1.2/79 від 11.11.2022 та щодо виконання зобов`язань за Договором поруки № КНО-61.1.2/80 від 11.11.2022, у яких вимагав сплатити заборгованість за кредитом у розмірі 359 229,99 грн., заборгованість про процентам у розмірі 8 375,59 грн., які залишені відповідачами без відповіді та задоволення.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 359 229,99 грн., заборгованість про процентам у розмірі 12 373,66 грн.

Відповідач-1 під час розгляду справи в суді надав докази часткової сплати заборгованості в розмірі 224 850,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 15918 від 12.04.2023 на суму 27 000,00 грн, № 15919 від 12.04.2023 на суму 23 000,00 грн., № 15942 від 02.05.2023 на суму 50 000,00 грн., № TR.54106661.880122.359 від 12.04.2023 на суму 11 897,20 грн., № TR.54106661.880121.359 від 12.04.2023 на суму 37 952,80 грн., № 15968 від 12.05.2023 на суму 50000,00 грн., № 16008 від 01.06.2023 на суму 25 000,00 грн.

Позивач часткову оплату за кредитним договором визнав та зазначив, що станом на 02.07.2023 включно заборгованість відповідачів становить 236 893,71 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 232 211,32 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 4 682,39 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зобов`язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до листа Національного банку України від 31.10.2001 р. N 12-111/1355-6569 «Роз`яснення щодо відображення в бухгалтерському обліку кредитів «овердрафт» відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку комерційних банків України» овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається надійному клієнту понад його залишок на поточному рахунку в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт оформлюється договором, в якому зазначається ліміт овердрафту, умови його використання, відсотки за ним, а також відповідальність за несвоєчасне повернення. Відсотки за овердрафтом нараховуються на дебетовий залишок за рахунком за заздалегідь визначеною процентною ставкою. Враховуючи особливості надання кредиту "овердрафт", який надається лише надійним клієнтам банку, у разі порушення строків сплати основного боргу або процентів за овердрафтом банк має віднести заборгованість за овердрафтом на відповідні рахунки короткострокових кредитів.

Проценти за овердрафтом нараховуються згідно з договором за овердрафтом та обліковою політикою банку, але не рідше одного разу на місяць. Порядок сплати процентів визначається договором і здійснюється з поточного рахунка клієнта. У разі прострочення сплати процентів за овердрафтом, відповідна сума нарахованих процентів переноситься на рахунок прострочених нарахованих доходів.

У разі прострочення строку погашення основної суми боргу за овердрафтом, залишок за овердрафтом переноситься на рахунок простроченої заборгованості за наданими кредитами.

Згідно з ст. 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

За своєю правовою природою Договір овердрафту є кредитним договором, оскільки при наданні овердрафту кредитується рахунок позичальника.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як убачається з наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача-1, позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим, за позичальником обліковується заборгованість за кредитом у розмірі 232 211,32 грн., заборгованість про процентам у розмірі 4 682,39 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, документально доведена заборгованість відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договорам складається із заборгованості за кредитом у розмірі 232 211,32 грн., заборгованості про процентам у розмірі 4 682,39 грн.

Суд зазначає, що пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вчинення будь-яких дій, які не є способом припинення зобов`язання, що становить предмет спору, не свідчить про відсутність спору. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе лише в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення спору та припинив існування вже після відкриття судом провадження у справі та перебування справи у суді. Якщо ж предмет спору був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина не тягне за собою такий наслідок, як закриття провадження у справі.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Зважаючи на сплату відповідачем суми заборгованості, предмет спору в справі відсутній.

При цьому, суд роз`яснює, що частиною 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, в частині стягнення заборгованості в загальному розмірі 224 850,00 грн. провадження у справі слід закрити.

Як зазначалося раніше, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором, 25.11.2021 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір поруки № МБ-ZAP-П-16099/1.

У разі порушення боржником основного зобов`язання такий боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржника.

14.07.2022 позивач звернувся до відповідача-2 із Вимогою щодо виконання зобов`язань за Договором поруки № КНО-61.1.2/80 від 11.11.2022, у якій вимагав сплатити заборгованість за кредитом у розмірі 359 229,99 грн., заборгованість про процентам у розмірі 8 375,59 грн., яка залишена відповідачем-22 без відповіді та задоволення.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на вищенаведене, оскільки між позивачем та відповідачем-2 було укладено Договір поруки, поручитель зобов`язався відповідати перед банком за зобов`язання позичальника, в разі порушення останнім зобов`язань за Договором.

Таким чином, оскільки факт порушення позичальником зобов`язань за Кредитним договором встановлений судом, а розмір заборгованості позичальника доведений суду первинними документами, вимоги банку до боржника та поручителя є обґрунтованими.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за сумою кредиту - 232 211,32 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 4 682,39 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви позивач згідно платіжного доручення № КНО-04/01Р від 05.01.2023 сплатив 5 574,05 грн (а.с.7).

Позивач зменшив позовні вимоги, загальний розмір яких становить 236 893,71 грн., за які підлягає сплаті судовий збір в розмірі 3 553,41 грн.

Згідно із положеннями п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом із тим, враховуючи положення ч.3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу Україн, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що позивач наполягає на покладенні судових витрат на відповідачів, згідно з абз. 3 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Відповідача-1: Приватного підприємства "Стройавтосервіс", Відповідача-2: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту та договором поруки у розмірі 371 603,65 грн. - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Стройавтосервіс" (49100, м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 115, ідентифікаційний код 35163747) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код 14282829) заборгованість в загальному розмірі 236 893,71 грн, з якої: 232 211,32грн - прострочена сума кредиту, 4 682,39грн - прострочені проценти за користування кредитом, про що видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Стройавтосервіс" (49100, м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 115, ідентифікаційний код 35163747) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код 14282829) 2 787,03грн - частину витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код 14282829) заборгованість в загальному розмірі 236 893,71 грн, з якої: 232 211,32грн - прострочена сума кредиту, 4 682,39грн - прострочені проценти за користування кредитом, про що видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ідентифікаційний код 14282829) 2 787,02грн- частину витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення заборгованості в розмірі 224 850,00 грн. провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 10.07.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко