ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2279/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Демченко А.Г., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2023 (повний текст рішення складено та підписано 30.01.2023, суддя Назаренко Н.Г.) у справі

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Криворізька міська рада, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 241 899,51 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 241 899, 51 грн., яка складається з:

- 220 477, 28 грн. - основного боргу за період з 05.11.2021 по 31.03.2022;

- 19 452, 93 грн. - інфляційних збитків за період з січня по травень 2022 року;

- 1 969, 30 грн. - 3 % річних за період з 04.01.2022 по 23.06.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії" від 05.10.2022 щодо своєчасної та повної оплати за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 31.03.2022 до нежитлових приміщень, вбудованих в житлові будинки, балансоутримувачем яких є відповідач. Це нежитлові приміщення - вул. Віталія Матусевича (колиш. Партз`їзду), 41 площею 557,24 кв.м; вул. Калнишевського (колиш. Харитонова), буд. 9а, площею 168,90 кв.м; вул. Ухтомського, буд. 23, площею 49,50 кв.м; вул. Ярослава Мудрого (колиш. Брозовського), буд. 56, площею 115,53 кв.м.

Ухвалою від 13.09.2022 в задоволенні клопотання Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Криворізьку міську раду. Відкладено розгляд справи по суті на 11.10.2022.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2023 у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі, погоджуючись, що судом встановлені фактичні обставини, на які посилався Позивач у заявах по суті та поясненнях, але під час винесення рішення не вірно витлумачив та не вірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, зокрема, відмовляючи у позові, суд зробив хибний висновок - що за умов відсутності факту державної реєстрації права власності на спірні приміщення - Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради не є власником, орендарем, користувачем спірних нежитлових приміщень, а отже, він не є суб`єктом правовідносин, як споживач комунальних послуг.

Так, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (висновок постанови ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі№ 910/10987/18).

Апелянт наголошує, що Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є юридичною особою публічного права, та знаходиться в структурі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч 1. ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність. Ця норма передбачає автоматичне набуття права власності на передане майно відповідачем. Відтак, не здійснення реєстрації в установлений законом порядок за Відповідачем відповідних прав (права власності, чи інших речових прав) ніяким чином не може ставитися в залежність до сплати ним житлово-комунальних послуг.

Вважає, що судом не у повному обсязі досліджені норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (далі Закон України №2189). Зокрема, суд прийняв до уваги позицію Відповідача, що в оновленому Законі відсутнє поняття балансоутримувача серед учасників правовідносин, а визначений лише індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, тому, з урахуванням, що відповідач не є власником, обов`язки з утримання майна на нього не розповсюджуються. В той же час, апелянт зазначає, що відповідач маніпулював даною нормою, оскільки п. 6 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII містить наступне визначення цього поняття: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Враховуючи зазначене, хоча із Закону і вилучено поняття балансоутримувача, втім, законодавцем розширено поняття споживача, до якого в повній мірі відноситься відповідач, як особа, якій на баланс передано спірні об`єкти нерухомого майна.

При цьому Положенням про управління, Управління комунальної власності міста виконкому Кривоpізької міської ради наділено органом місцевого самоврядування правами, щодо володіння, користування та розпорядження спірними об`єктами нерухомого майна.

За таких обставин у Відповідача виникає обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги згідно п. 6 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, де вказано про такого суб`єкта, як інша особа, яка за згодою власника користується об`єктом нерухомого майна.

Апелянт стверджує, що зобов`язання відповідача, навіть в умовах неукладеного договору на теплопостачання, виникає на підставі чинного законодавства. А не укладення договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Стверджує, що посилаючись на таку підставу, як неналежність відповідача у справі, суд, відповідно, й не розглянув справу по суті, а отже, фактично позбавив позивача судового захисту. Водночас, КПТМ «Криворіжтепломережа» надало всі можливі та наявні докази щодо правових підстав стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з належного Відповідача - саме з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Відповідач у відзиві на апеляційну проти її задоволення заперечив, рішення вважає законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргою такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що відносини щодо надання позивачем послуг з постачання теплової енергії нежитловим приміщенням, переліченим у позові за адресами: вул. Віталія Матусевича, 41; вул. Калнишевського, буд. 9а; вул. Ухтомського, буд. 23; вул. Ярослава Мудрого, буд. 56, відбуваються відповідно до приписів Розділу ІУ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в результаті приєднання споживача до публічного договору, розміщеного 05.10.2021 на вебсайті позивача Виконавця послуг, шляхом надання відповідачем підписаної заяви-приєднання. Натомість, договір про надання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання за вище переліченими адресами, а також заява-приєднання до договору №12086 від 05.10.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії, яка б свідчила про намір та бажання укласти договір, управлінням комунальної власності міста не підписувались та не надавались.

Посилається на те, що у відповідача відсутні документи, які б уповноважували його від імені власника приміщень укласти договори споживання теплової енергії за вказаними адресами, а Балансоутримувач взагалі не є учасником правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг (ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). При цьому, нежитлові приміщення не передавалися управлінню у власність, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно і позивачем також не надано відповідних доказів.

Наголошує, що Позивачем не доведено факту отримання послуг теплопостачання за вказаними адресами, не надано відповідних доказів їх отримання, а також доказів надання позивачем житлово-комунальних послуг, спрямованих на забезпечення умов перебування осіб у нежилих приміщеннях, а отже, у відповідача відсутні підстави оплати послуг, якими відповідач не користувався і не виявив наміру користуватися.

Акцентує увагу, що Положенням, на яке посилається позивач, управлінню комунальної власності не надані повноваження власника комунального майна, тому зауваження позивача є хибними і не відповідають дійсності. Також звертає увагу, що реєстрація за управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради речових прав на спірні нежитлові приміщення відсутня.

Третя особа Криворізька міська рада, у відзиві на апеляційну скаргу також вважає рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргою такою, що не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Так, згідно з нормами чинного законодавства, послуга з постачання теплової енергії сплачується фізичною або юридичною особою, яка є власником (співвласником) нерухомого майна та є фактичним споживачем теплової енергії. Як і надання житлово-комунальних послуг, до яких віднесено послуги з теплопостачання, здійснюється виключно на договірних засадах, а забезпечення надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється виконавцем безперервно. При цьому, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними у строки, встановлені договором або законом (ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

В той же час, договір про надання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання не підписувався та не укладався між КПТМ «Криворіжтепломережа» та управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради. Таким чином, зазначає, що договір про надання теплової енергії відсутній, як відсутні докази фактичного споживання відповідачем теплової енергії за нежитлові приміщення, вказані в позові, що, в свою чергу, унеможливлює стягнення заборгованості.

Окремо зазначає, що в додатках до позовної заяви відсутня інформація про факт надання КПТМ «Криворіжтепломережа» послуги з теплопостачання управлінню комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, оскільки відсутні посилання на первинні бухгалтерські облікові документи, в зв`язку з чим, неможливо визначити адреси, обсяг споживання послуги, розрахункову кількість теплової енергії.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.02.2023 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги після надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

03.03.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою від 07.03.2023 (колегія суддів: Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2023 у справі № 904/2279/22; вирішено розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні, без повідомлення (виклику) сторін; встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

Ухвалою від 27.04.2023 колегія суддів прийшла до висновку про необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначила справу до розгляду на 27.06.2023 на 16:00 годин., зал судового засідання №415а.

Розпорядженням керівника апарату суду №780/23 від 29.05.2023, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Березкіна О.В., Дармін М.О., які ухвалою суду від 01.06.2023 прийняли справу до свого провадження, розгляд справи призначили на 26.06.2023 на 11:30 годину.

06.06.2023 до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку з накладенням кваліфікованого електронного підпису надійшло клопотання представника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" адвоката Демченка Андрія Григоровича про його участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

06.06.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/2279/22 для розгляду клопотання і подальшого слухання справи, з урахуванням перебування судді Дарміна М.О. у тривалій відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2023, справу №904/2279/22 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Березкіна О.В., які ухвалою суду від цієї ж дати справу прийняли до свого провадження, задовольнили клопотання апелянта (позивача) щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 26.06.2023 позивач підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань з цього приводу суду не направили. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином рекомендованими листами (№813 та №821).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 26.06.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривий Ріг для потреби опалення та гарячого водопостачання.

КПТМ Криворіжтепломережа відповідно до приписів Закону України Про природні монополії відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Таким чином, в силу законодавства позивач не може відмовитися від надання послуг з теплопостачання споживачам.

На виконання своєї статутної мети Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії до житлових та нежитлових споруд у місті Кривому Розі, у тому числі до нежитлових приміщень за адресами:

- вул. Віталія Матусевича (колиш. Партз`їзду), 41, площею 557,24 кв.м, теплове навантаження 0,0297;

- вул. Калнишевського (колиш. Харитонова), буд. 9а, площею 168,90 кв.м, теплове навантаження 0,0102;

- вул. Ухтомського, буд. 23, площею 49,50 кв.м, теплове навантаження 0,0030;

- вул. Ярослава Мудрого (колиш. Брозовського), буд. 56, площею 115,53 кв.м, теплове навантаження 0,0129.

Вказані вище нежитлові приміщення вбудовані в житлові будівлі, крім нежитлового приміщення за адресою: пр. Металургів, 16 (372,54 кв.м.), яке вбудоване в окремо розташовану будівлю.

Згідно довідки Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі - відповідач) №16/16/60 від 12.01.2022 за даними Реєстру об`єктів нерухомого майна комунальної власності міста Кривого Рогу в комунальній власності Криворізької територіальної громади значаться об`єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення вул. Віталія Матусевича, 41 площею 1027,43кв.м; вул. Калнишевського буд. 9а, площею 168,9кв.м; вул. Ухтомського, буд. 23, площею 1 237,7кв.м; вул. Ярослава Мудрого, буд. 56, площею 829,53кв.м.

Площа та теплове навантаження зазначених вище об`єктів було визначено згідно вихідних даних, які були наявні у позивача (відповіді, розрахунки навантажень, право власності, акти прийому-передачі тощо, які додані до позовної заяви, зокрема:

- по вул. Віталія Матусевича, 41, згідно відповіді Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі - відповідач) №16/16/60 від 12.01.2022 загальна площа приміщення 1656,43 кв.м. (1027,43 кв.м. Управління +629.00 управління юстиції) 470,19 кв.м. (площа приміщень орендарів, з якими укладені окремі угоди) + 557,24 кв.м., теплове навантаження розраховано 0,0297 Гкал/год (а.с.14, т.1);

- по вул. Калнишевського буд. 9а, площа приміщення 168,9 кв.м., теплове навантаження розраховано 19.01.1999 та становить 0,0102 Гкал/год (а.с.15-16, т.1);

- вул. Ухтомського, буд. 23, відповідно до свідоцтво про право власності від 24.11.2008 нерухоме майно загальною площею 1237,7 кв.м. належить територіальній громаді міста та згідно акту приймання-передачі основних засобів від 26.11.2021 нежитлове приміщення площею 49,5 кв.м. передано від Управління на потреби виконкому Тернівської районної у місті ради, відтак, з моменту подачі теплоносія (09.11.2021) по 26.11.2021 вказане приміщення перебувало у користуванні Управління (відповідача); теплове навантаження об`єкта наведено у листі від 18.02.2022 №1-22-35 та становить 0,003 Гкал/год (а.с.20, т.1);

- по вул. Ярослава Мудрого, буд. 56, згідно відповіді Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі - відповідач) №16/16/60 від 12.01.2022 загальна площа приміщення 829,53 кв.м. (324,21 кв.м.+505,32 кв.м.) 714,00 кв.м. (площа приміщень орендарів, з якими укладені окремі угоди) + 557,24 кв.м., теплове навантаження розраховано 0,0129 Гкал/год (а.с.21, т.1).

Згідно з рішенням Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж Криворіжтепломережа з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади" для потреб КПТМ Криворіжтепломережа, для потреб бюджетних організацій передбачено за період з 25.10.2021 по теперішній час тариф за 1 Гкал 3 691,85 грн. (з ПДВ).

За твердженням позивача з 05.11.2021 (після набрання чинності дії Індивідуального договору) договірні відносити щодо надання позивачем послуг з постачання теплової енергії приміщенням, які знаходяться на балансі відповідача відбуваються відповідно до приписів Розділу IV Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме шляхом приєднання споживача до публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії", текст якого було опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця послуги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" від 05.10.2021.

Позивач свої зобов`язання виконав, постачання теплоносія протягом всього періоду проводилось, не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду".

Втім, відповідач не виконав законодавчий обов`язок щодо оплати за отримані за період з 05.11.2021 по 31.03.2022 послуги з постачання теплової енергії, не здійснив розрахунок в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість на загальну суму 220 477,28грн.

На підтвердження своїх доводів щодо поставки теплоносія позивач надав до суду розрахунки теплоносія по зазначеним адресам, акти про подачу та припинення подачі теплоносія, акти прийому-передачі теплової енергії, інформацію про роботу Саксаганського теплового району по центральному опаленню (а.с. 23-34, т.1).

Також позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 1969,30 грн. та інфляційні втрати у розмірі 19 452,93 грн.

Позивач зазначає, що відсутність письмового договору щодо теплопостачання сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати отриманих послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Відповідач отримував послуги в законний спосіб від послуг не відмовлявся. За умов постачання однією стороною теплоносія та отримання теплової енергії іншою стороною у сторін фактично склалися договірні відносини.

Позивач направив відповідачу претензію № 11984 від 25.05.2022 (лист №27), в якій зазначив про невиконання останнім умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 221 390,55 грн. за період з 05.11.2021 по 30.04.2022 та про необхідність сплати даної заборгованості.

Відповідач у відповіді №716/16/1089 від 13.06.2022 на претензію зазначив про те, що сторонами не узгоджено переліку об`єктів теплопостачання, зазначених в договорі №11984 з публічним договором приєднання (№12086 від 05.11.2021 про надання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання); крім того, за наданим актом звірки неможливо встановити факт надання послуги через відсутність посилань на первинні бухгалтерські документи.

Несплата відповідачем вищевказаної заборгованості і стала підставою для звернення Позивач з позовом до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 31.03.2022 у сумі 220 477,28 грн., інфляційних втрат у сумі 19 452,93 грн. за період з січня по травень 2022 року та 3% річних у сумі 1969,30 грн. за період з 04.01.2022 по 23.06.2022.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив із того, що на відміну від норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004, в Законі України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 відсутній балансоутримувач як учасник правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг.

З огляду на норми чинного законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є не належним відповідачем у даній справі, оскільки Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради не є власником спірних приміщень, не користується об`єктами нерухомого майна і не отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Предметом доказування є обставини укладення договору, строк дії договору, факт надання послуг, вартість послуг, умови оплати послуг, наявність прострочення оплати послуг.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст. 275 ГК України відпуск енергії (електричної енергії, пару, гарячої і перегрітої води) без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України Про теплопостачання від 02.05.2005 №2633-IV відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено ст. ст. 24, 25 Закону України Про теплопостачання та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом ст. 25 цього Закону теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).

Положеннями ст. 1 Закону України Про теплопостачання визначено, що:

споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Отже, обов`язковою ознакою споживача теплової енергії, є те, що теплоспоживче обладнання якої (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввід приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

У офіційному виданні Голос України № 231 від 09.12.2017 був опублікований Закон України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон).

Відповідно до п. 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017), та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статтею 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У статті 1 Закону № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За приписами ч. 1 та 2 ст. 12 даного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).

Так, посилаючись на те, що за відповідачем не зареєстровано право власності на об`єкти, до яких здійснювалась поставка теплоносія, а також, що відповідач не є фактичним ні користувачем об`єктами нерухомого майна, ні користувачем послуги, судом першої інстанції відмовлено у позові, до відповідача, як неналежного.

В той же час, на законодавчому рівні Криворізькій міській раді, як уповноваженому органу, було передано у власність житловий фонд, а разом із тим надано повноваження щодо обліку, передачі та розпорядження власністю житлового фонду (постанова Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 (поточна редакція) «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю, затверджено «Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно- територіальних одиниць (комунальної власності)»).

Відповідно до ч 1. ст. 329 ЦК України - юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність. Ця норма передбачає автоматичне набуття права власності на передане майно відповідачу.

Відповідач, як і третя особа, не заперечують того факту, що зазначені у позові об`єкти нерухомого майна, до яких здійснювалось постачання теплоносія, є комунальною власністю, що також підтверджується листом Управління від 12.01.2022 №16/16/60.

Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є юридичною особою публічного права, та знаходиться в структурі органів місцевого самоврядування.

Рішенням сесії Криворізької міської ради LXVI сесії VII скликання №5014 від 23.09.2020 затверджено нову редакцію Положення про управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (а.с.70-72, т.1).

Згідно з п.1.1 Положення Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (надані Управління) є самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, створюється та ліквідується відповідно до міської ради в межах затвердженої нею структури за пропозицією міського голови та реєструється в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» й іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність неприбуткової організації. Скорочена назва Управління УКВМ.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення основними завданнями та функціями Управління, зокрема, є реалізація державної та місцевої політики, спрямованої на ефективне здійснення переданих міською радою повноважень щодо управління, користування та розпорядження комунальною власністю територіальної громади міста, приватизації, відчуження, передачі в орендне користування комунального майна.

За приписами п.п.2.2.1, 2.2.1.8, 2.2.1.9 п.2.1, п.п.2.2.3.1 п.2.2 Управління відповідно до переданих йому повноважень і покладених на нього завдань:

у сфері управління об`єктами комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу:

- надає до управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради документи щодо оформлення права власності за територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради на нерухоме майно, що перебуває на його балансі;

- здійснює закупівлю товарів, робіт і послуг у межах виділених бюджетних коштів для виконання наданих повноважень тощо;

у сфері оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста:

- укладає договори;

- обліковує об`єкти нерухомості нежитлового призначення на власному балансі;

- передає договори про надання послуг, укладені із суб`єктами господарювання, для подальшої реєстрації зобов`язань до управління Державної казначейської служби України у м .Кривому Розі Дніпропетровської області.

Згідно з п.3.3 Положення Управління в межах наданих йому повноважень зобов`язане здійснювати управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста в межах, визначених чинним законодавством України, рішеннями міської ради, цим Положенням; контроль за збереженням, ефективним використанням комунального майна, що перебуває на його балансовому обліку; оперативно вживати заходів щодо усунення виявлених недоліків.

Відтак, з урахуванням визначення у Законі поняття «індивідуальний споживач» та переліку прав і обов`язків Управління згідно вищевказаного Положення, саме Управління є особою, якій за згодою власника передано нерухоме майно для користування і, відповідно, отримання житлово-комунальної послуги.

При цьому, саме на Управління покладений обов`язок передачі документів для реєстрації права власності на нерухоме майно, що є у нього на балансі за територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради.

Через наведене є невірним висновок господарського суду про пред`явлення позову до неналежного відповідача та з цих підстав відхиляються доводи відповідача і третьої особи щодо відсутності реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, посилань щодо не користування майном, відсутності підстав у відповідача для оплати поставлених послуг.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 3, 6 ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо; споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Так, 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно з цим Законом внесено низку змін до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України Про житлово-комунальні послуги, зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020) договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

За приписами ч.5 ст.13 цього Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року №2189-VIII (в редакції від 01.05.2021) договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України Про житлово-комунальні послуги договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

05.10.2021, на виконання вимог Закону, КПТМ «Криворіжтепломережа» оприлюднило на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

Згідно з п. 1 оприлюдненого КПТМ «Криворіжтепломережа» Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 53 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Згідно матеріалів справи територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради є власником об`єктів нерухомого майна - нежитлові приміщення по вул. Віталія Матусевича, 41 площею 1027,43кв.м; вул. Калнишевського буд. 9а, площею 168,9кв.м; вул. Ухтомського, буд. 23, площею 1 237,7кв.м; вул. Ярослава Мудрого, буд. 56, площею 829,53кв.м.

Відповідні приміщення є нежитловими будівлями (адмінбудівлями). Подання теплоносія до цих приміщень здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача.

У визначений нормативними актами строк відповідачем, як уповноваженою власником особою щодо нежитлових приміщень, не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії КПТМ «Криворіжтепломережа» (позивач у справі).

Таким чином, з урахуванням системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства і матеріалів справи, через відсутність висловленої відмови від укладення договору від жодної із сторін та сплив 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (05.10.2021), типовий індивідуальний договір між КПТМ «Криворіжтепломережа» та Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є укладеним з 05.11.2021 в силу вимог Закону.

З цього приводу відхиляються доводи відповідача та третьої особи про відсутність між сторонами укладеного договору.

При цьому, відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Щодо факту отримання послуги.

Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика).

Згідно з п. 32 типового договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 36 договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).

Згідно з п. 38 договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

В п. 41 договору зазначені обов`язки споживача, зокрема, оплачувати за надану послугу необхідно за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Статтею 14 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

З урахуванням наведених правових норм, незважаючи на те, що Правилами користування тепловою енергією встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, в силу п.п. 1-2, 4 зазначених Правил, останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Крім того, такі договори укладаються відповідно до типових договорів, а форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно Закону України "Про теплопостачання" та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, підприємство обліковує постачання теплової енергії засобами комерційного обліку, або розрахунковим способом (пропорційно).

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів- розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018.

Згідно приписів Правил надання послуги з постачання теплової енергії одиницею вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (Гкал). Для переведення одиниць вимірювання теплової енергії приладами обліку застосовуються коефіцієнти 1 Гкал = 1162,2 кВт*г, 1 кВт*г = 0,000859 Гкал, 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал., ч. 19.

Так, позивачем на виконання щорічних розпоряджень виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду» здійснено подачу теплоносія до окремих нежитлових приміщень за вищенаведеними адресами, що підтверджується Актами про подачу теплової енергії та Актами про припинення подачі теплової енергії.

Оскільки нежитлове приміщення по вул. Віталія Матусевича, 41; вул. Калнишевського буд. 9а; вул. Ухтомського, буд. 23,; вул. Ярослава Мудрого, буд. 56, не вбудовані до житлових будинків, тому на них розповсюджується дія положень купівлі-продажу теплової енергії та Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198, які передбачають здійснення нарахування за тепловим навантаженням.

Матеріали справи № 904/2279/22 містять документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій Позивачем, а саме:

- по вул. Віталія Матусевича, 41, було надано Акт про подачу теплової енергії №425 від 03.11.2021 та Акт про припинення подачі теплової енергії від 01.04.2022, акти приймання-передачі теплової енергії від 14.12.2021, від 20.01.2022, від 17.02.2022, від 18.04.2022;

- по вул. Петра Калнишевського, 9а, було надано Акт про подачу теплової енергії №261 від 10.11.2021 та Акт про припинення подачі теплової енергії від 28.03.2022;

- по вул. Ухтомського, 23, було надано Акт про подачу теплової енергії № 3319 від 09.11.2021;

- по вул. Ярослава Мудрого, 56, було надано Акт про подачу теплової енергії №241 від 26.11.2021 та згідно інформації про роботу Саксаганського теплового району по центральному опаленню у цій будівлі завершено подачу теплового носія 24.03.2022.

Тобто, дані акти є доказами безперебійного подання теплового носія до нежитлових приміщень, за наведеними адресами.

Нарахування розміру заборгованості проведено в межах подання теплоносія по кожному спірному об`єкту (для кожного об`єкта момент (дата) подання теплоносія був свій, оскільки будинки та споруди підключаються не всі одразу).

При цьому, позивачем при розрахунку були використані відомості щодо нежитлових приміщень, які обліковуються на балансі відповідача, та їх площі, згідно довідки, наданої відповідачем - Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, на підставі даних Реєстру об`єктів нерухомого майна комунальної власності міста Кривого Рогу ( а.с. 9-12, т.1).

Площа та теплове навантаження по об`єктам визначено згідно вихідних даних пропорційно площі об`єкта нежитлового приміщення та навантаження будинку.

По нежитловим приміщенням розрахунок здійснено відповідно до проектного теплового навантаження на опалення об`єкту, фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря та фактичних днів надання послуг в розрахунковому місяці (тобто по тепловому навантаженню об`єкта споживання) згідно Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204.

Так, теплове навантаження на нежитлове приміщення:

по вул. Віталія Матусевича, 41, виконано пропорційно площі та навантаженню нежитлових приміщень: 4488,9*0,43*1,116*(18-(-23))*10-6=0,0883 Гкал/год;

по вул. Ярослава Мудрого, 56, виконано пропорційно площі та навантаженню нежитлових приміщень: 2687,67*0,43*1,116*(18-(-23))*10-6=0,0529 Гкал/год;

по вул. Петра Калнишевського, 9а, виконано пропорційно площі та навантаженню нежитлових приміщень: 512,0*0,43*1,13*(18-(-23))*10-6=0,0102 Гкал/год;

Дані щодо загальної площі та теплового навантаження зазначені у «Розрахунок теплового навантаження по приміщенням УКВМ за адресою: вул. Віталія Матусевича, 41», «Розрахунок теплового навантаження по приміщенням УКВМ за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 56», «Розрахунок теплового навантаження по приміщенням УКВМ за адресою: вул. Петра Калнишевського, (колишня Харитонова), 9а», згідно листа №1-22-35 від 18.02.2022.

Загальна площа відповідно до листа УКВМ вих. 16/16/60 від 12.01.2022.

Таким чином, Позивачем надано детальний розрахунок теплового навантаження, кількість теплової енергії витраченої на спірні приміщення у зазначений період з урахуванням тарифу ( грн./Гкал-3691.850 ) на загальну суму 220 477,28 грн., що не було спростовано відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати послуг теплопостачання, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за період з 04.01.2022 по 23.06.2022 у сумі 1969,30 грн. та інфляційних втрат у сумі 19 452,93 грн. з січня по травень 2022 року також підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки Господарський суд Дніпропетровської області неповно дослідив всі обставини справи, дав неналежну правову оцінку доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, апеляційна скарга у відповідності до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підлягає задоволенню, рішення господарського суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки загальна ціна позову становить 241 899,51 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2023 у справі № 904/2279/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2023 у справі № 904/2279/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Криворізька міська рада про стягнення 241 899,51 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" заборгованість за постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 31.03.2022 у сумі 220 477, 28 грн., 19 452, 93 грн. інфляційних втрат, 1 969, 30 грн 3% річних, 3628,50 грн. судового збору за подачу позову та 5442,50 грн. за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.07.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна