ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

07.07.2023м. ДніпроСправа № 904/3419/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9; ідентифікаційний код 39844668)

до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570)

про визнання договору оренди від 31.01.2018 продовженим

Суддя Загинайко Т.В.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" до відповідача - Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання договору оренди від 31.01.2018 продовженим.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№33196/23 від 05.07.2023) про усунення недоліків позовної заяви про визнання договору оренди продовженим та доповнення (вх.№33409/23 від 06.07.2023) до заяви про усунення недоліків позовної заяви про визнання договору оренди продовженим, відповідно до яких позивачем було виправлено недоліки позовної заяви та виконано вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 04.07.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також позивач у заяві (вх.№33197/23 від 05.07.2023) про забезпечення позову просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д), а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, вчиняти будь-які дії, спрямовані на унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9; Код ) приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1), для здійснення господарської діяльності, в тому числі, але не виключно шляхом блокування доступу до приміщення, перешкоджання користуванню комунікаціями, наявними у приміщенні, звільнення вказаного приміщення від майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" та будь-яких інших осіб, що зберігається в зазначеному приміщенні.

Крім того, позивач у клопотанні (вх.№33506/23 від 06.07.2023) просить долучити до матеріалів справи поштові опис, чек та накладну на підтвердження направлення заяви про забезпечення позову на адресу АТ КБ "Приватбанк".

Приписами частин 1, 2 статті 136, частини 1 статті 137, частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд, зокрема, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Так, обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №921/40/20.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Розглянувши заяву відповідача про забезпечення позову, виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи розумність та адекватність заходів до забезпечення позову заявленим позовним вимогам, господарський суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом: заборони Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д), а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, вчиняти будь-які дії, спрямовані на унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9; Код приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1), для здійснення господарської діяльності, в тому числі, але не виключно шляхом блокування доступу до приміщення, перешкоджання користуванню комунікаціями, наявними у приміщенні, звільнення вказаного приміщення від майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" та будь-яких інших осіб, що зберігається в зазначеному приміщенні.

При цьому судом враховано, що: - матеріали справи містять звернення відповідача до органів поліції щодо розташування на території банку СТО невідомими особами; - позивачем зазначено, що ним ведеться господарська діяльність згідно укладеного Договору оренди приміщення.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (вх.№33197/23 від 05.07.2023) про забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д), а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, вчиняти будь-які дії, спрямовані на унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9; Код ) приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; літ. А-6, А1-4, Б-1, В-1 (об`єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер №1), для здійснення господарської діяльності, в тому числі, але не виключно шляхом блокування доступу до приміщення, перешкоджання користуванню комунікаціями, наявними у приміщенні, звільнення вказаного приміщення від майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" та будь-яких інших осіб, що зберігається в зазначеному приміщенні.

3. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Загинайко