УХВАЛА

03 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 917/1469/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.01.2023 (суддя Ціленко В.А.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 (колегія суддів: Фоміна В.О., Крестьянінов О.О., Шевель О.В.)

у справі за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод"

про стягнення 20 954,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Господарський суд Полтавської області рішенням від 23.01.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 відмовив у задоволенні позову.

2. 07.06.2023 Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

3. Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

4. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

5. Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

6. Відповідно до п.2 ч.3 ст.287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

7. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК).

8. Згідно з ч.7 ст.12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

9. Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

10. Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішено спір про стягнення 20 954,00 грн а тому вони не підлягають касаційному оскарженню.

11. Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (пп."а" п.2 ч.3 ст.287 ГПК) та справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (пп."в" п.2 ч.3 ст.287 ГПК), однак належним чином не обґрунтовує такі твердження.

12. Скаржник лише зазначає, що "справа стосується відсутності єдиних висновків в судовій практиці адміністративних та господарських судів щодо застосування та тлумачення статей 187 і 201 Податкового кодексу України (далі - ПК) в частині наслідків заповнення податкової накладної з помилкою у даті; господарські суди в оскаржуваних рішеннях застосували норми статей 187 та 201 ПК без врахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Справа також має виняткове значення для скаржника, оскільки рішення від 23.01.2023 та постанова від 19.05.2023 прийняті господарськими судами за неправильного застосування норм матеріального права, зокрема податкового, та суперечать висновкам, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.05.2022 у справі №560/551/19. Висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду є прямо протилежними висновкам, які викладені в оскаржуваних рішеннях господарських судів. Така ситуація правової невизначеності, наявність можливості різного трактування однакових правових ситуацій адміністративними та господарськими судами вимагають негайного виправлення ситуації та прийняття рішення Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", формування єдиної правозастосовчої практики адміністративних та господарських судів".

13. Наведене скаржником обґрунтування фундаментального значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої фактично зводиться до обґрунтування такої загальної підстави касаційного оскарження як застосування норм права без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (п.1 ч.2 ст.287 ГПК).

14. Фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики може мати спірне правове питання, яке тривалий час неоднаково вирішується судами. При цьому, скаржник не наводить жодних аргументів, які б свідчили про неоднозначність правозастосовчої практики саме у питанні застосування норм, зазначених ним у касаційній скарзі нормативних актів. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з подібними обставинами справи.

15. Саме лише посилання на випадок, зазначений у пп."а" п.2 ч.3 ст.287 ГПК не свідчить про наявність належних обґрунтувань, за яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.

16. Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржених судових рішень у цій справі також не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для нього.

17. Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним. Незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача / відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

18. Верховний Суд дослідив та оцінив ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства. З урахуванням цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для скаржника.

19. Рекомендацією №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч."с" ст.7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

20. Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у п.1 ч.1 ст.293 ГПК, і це повністю узгоджується з положеннями ст.129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

21. При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

22. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

23. Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п.2 ч.3 ст.287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

24. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

25. Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК, колегія суддів вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.

26. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2023, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №917/1469/22 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець