ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/624/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» від 05.07.2023

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець», смт. Воловець Закарпатської області

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Воловецький завод продтоварів», смт. Воловець Закарпатської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: Приватний виконавець Лукеча Олександр Васильович, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Топлайн Фінанс», м. Київ

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» звернулося до Господарського суду Закарпатської області із заявою від 05.07.2023 (вх. № 02.3.1-05/653/23 від 06.07.2023) про забезпечення позову до подання позовної заяви, якою заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воловецький завод продтоварів» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного виконавця Лукеча Олександра Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Топлайн Фінанс» про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна шляхом зупинення реалізації, продажу, передачі третім особам наступного майна: Бочка для вод 5 м. куб 1 шт., Бочка для мазуту 30 м куб 1 шт., Бочка харчова 25 м куб 2 шт., Бочка харчова 50 м куб.1 шт., Вага наїздна 4BDU1500Y-0913-AB - 1 шт., Вага товарна BDU 150-0406 АВ - 1 шт, Вага товарна BDU 150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU 150-0406 АВ - 1 шт., BDU60-0406 Б - 1 шт., Вага товарна Вага товарна BDU60-0406 Б - 1 шт., Вага товарна BDU60-0406 Б Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Віялка ягідна - 1 шт., Кавова машина (розкомплектована) 2 шт., Камера відеоспостереження - 4 шт., Камера заморозки №1 з температурним режимом -22 - 1 шт., Камера заморозки з температурним режимом - 32 - 1 шт., Камера заморозки з температурним режимом -32 - 1 шт., Камера охолодження з температурним режимом +5 - 1 шт, Комп`ютер до камер. Спостереження - 1 шт., Машина для смаження кави Сепаратор плодоножки «Шнек» - 1 шт., Стрічковий станок - 1 шт., Сейф переносний - 3 шт., Офісний стіл 7 шт., Принтер б/у Принтер мультифункційний б/у 2 шт., Трансформаторна підстанція 1 шт., Ящик (для малини пластиковий) 2200 шт., .Ящик (для чорниці пластиковий) 4500 шт.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 головуючим суддею для розгляду справи №907/624/23 визначено суддю Лучка Р.М.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» зазначає, що 30 червня 2023 року за адресою: Закарпатська обл., Воловецький р-н, смт. Воловець, вул. Шевченка, буд. 4 приватним виконавцем Лукеча Олександром Васильовичем, здійснювались виконавчі дії, за результатами яких, ймовірно, було здійснено незаконний опис майна, в тому числі і того, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» та змінено замки на всіх приміщеннях за зазначеною вище адресою.

Зазначає заявник, що будь-яких змістовних пояснень з цього приводу та документів приватним виконавцем керівнику заявника не надано.

Пояснює, що по відношенню Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» жодних судових рішень, як і виконавчих проваджень немає, а відтак, законних підстав для опису, арешту, утримання майна у приватного виконавця Лукеча О. В. чи будь-яких інших осіб не існувало.

Звертає увагу, що на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» не могло бути накладено арештів та встановлено будь-які обмеження щодо його використання, а саме Товариство кредитних договорів, договорів іпотеки не укладало та ніколи не передавало в заставу своє майно; документи, на підставі яких заявник володіє вищезазначеним рухомим майном, ніколи не було визнано недійсними чи нікчемними, ніколи не було предметом розгляду судових спорів.

За позицією заявника, з метою з`ясування обставин щодо здійснених приватним виконавцем виконавчих дій Товариству з Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про ухвалення Господарським судом Закарпатської області рішення від 01.12.2020 у справі №907/565/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фрешберрі» та до товариства з обмеженою відповідальністю «Воловецький завод продтоварів», яке також знаходиться за адресою Закарпатська обл., Воловецький р-н, смт. Воловець, вул. Шевченка, буд. 4, про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно.

Надалі, з автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про виконавчі провадження АСВП: 6792701 від 20.10.2021 року (боржником за яким значиться ТОВ «Воловецький завод продтоварів», а стягувачем ПАТ «Місто Банк» код ЕДРПОУ 20966466) та АСВП: 68000549 від 24.12.2021 року (боржником за яким значиться ТОВ «Воловецький завод продтоварів», а стягувачем ТОВ «Топлайн Фінанс» код ЕДРПОУ 43481326) стосовно яких могли проводитись виконавчі дії приватним виконавцем Лукеча Олександром Васильовичем 30.06.2023 року за адресою: Закарпатська обл., Воловецький р-н, смт. Воловець, вул. Шевченка, буд. 4.

Таким чином, на думку заявника, виконавець неправомірно вчинив дії, що обмежують власника в користуванні майном, у зв`язку з чим ТОВ «Органік Фудс Воловець» буде подано позовну заяву про визнання права на вищезазначене спірне рухоме майно та зняття з нього арешту.

Додатково звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» не являється стороною виконавчого провадження, у зв`язку з чим позбавлене можливості отримати будь-які документи виконавчого провадження та ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

При цьому, беручи до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною, у позивача є реальні підстави вважати, що належне йому майно буде реалізовано зокрема в приведений спосіб або і для його повернення (тобто відновлення своїх прав) потрібно буде ініціювати судові процеси і нести додаткові витрати.

При цьому, заявник вважає не вважає за можливе, з урахуванням характеру майбутнього спору зазначити пропозиції щодо зустрічного забезпечення та вказує, що суд вправі його зазначити, чи відповідач може звернутись з таким питанням до суду, оскільки з метою захисту своїх прав не позбавлений такої можливості.

У відповідності до п. 3 ст. 139 ГПК України зазначено, що предметом позову у даній справі є визнання права на спірне рухоме майно та зняття з нього арешту.

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає необхідності здійснення виклику учасників справи для з`ясування додаткових обставин, з огляду на вказані заявником підстави та спосіб забезпечення позову, а також зважаючи на процесуально стислі строки розгляду заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з такого.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ГПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Пунктами 4, 6 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання права власності на майно, зняття арешту та витребування майна, отже, предметом позову є вимоги як майнового так і немайнового характеру, то в даному випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та/або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №904/5108/20, від 13.08.2021 у справі № 904/4982/21, від 18.10.2021 у справі №910/7029/21.

Водночас, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19, від 30.11.2020 у справі 910/217/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі №916/2761/20).

Відповідно до ст. ст. 7, 13 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог щодо забезпечення позову, суд зазначає, що у даному випадку невжиття визначених заявником заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у даній справі та ефективний захист і поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він планує звернутися до суду, оскільки разі, якщо до закінчення розгляду цієї судової справи спірне рухоме майно буде реалізоване за фіксованою ціною або на електронний торгах, то позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення його законних прав та/або інтересів.

При цьому суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом з тим суд зазначає, що такий вид заходів забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Саме для такого випадку законодавець передбачив можливість забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна. Дія наведеної норми процесуального права насамперед направлена на те, щоб запобігти відчуженню майна у порядку виконання судового рішення, яке належить не боржнику, а іншій особі.

Крім того суд завертає увагу, що зазначений спосіб забезпечення позову не зупиняє виконання судового рішення у іншій справі, а лише зупиняє продаж певного (спірного) майна, яке є предметом спору в іншій справі, а не всього майна боржника.

Більше того, зазначений вид забезпечення позову є ефективним і унеможливлює відкриття нових судових проваджень щодо оспорення результатів торгів у разі, якщо позов про визнання права власності на спірне майно буде задоволено.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначене згоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 та Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі № 757/22558/20.

Крім того, в постанові Верховного суду від 04.07.2023 у справі №916/3638/22 наведено правову позицію щодо застосування норм процесуального законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», за якою Норма пункту 6 частини 1 статті 137 ГПК України передбачає можливість вжиття такого запропонованого Товариством заходу забезпечення позову, як зупинення продажу майна, проте із застереженням - якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту. Зокрема, згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При обранні позивачем способу захисту своїх прав, передбаченого частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", і як наслідок, при вжитті відповідних заходів забезпечення позову, суди мають враховувати саме положення пункту 6 частини 1 статті 137 ГПК України, якими чітко встановлено, що позов забезпечується зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, тобто з обов`язковим дотриманням критерію обмеженості предмета відповідного позову, з перевіркою всіх обставин справи та дослідженням відповідних доказів. Отже, чинний ГПК України дозволяє застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, лише у випадку подання заявником позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, чітко визначеного пунктом 6 частини 1 статті 137 цього Кодексу, а не в разі подання будь-яких інших позовів, зокрема, позову про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 910/5361/22.

Здійснивши на основі співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач планує звернутися до суду, встановивши існування обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення позову або ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення продажу майна безпосередньо стосується предмета позову, є обґрунтованим та співмірним.

Водночас, даючи оцінку вимогам заявника в частині зупинення передачі спірного майна третім особам, суд зазначає, що необхідність застосування такого заходу забезпечення позову заявником не конкретизовано в достатній мірі для можливості з`ясування обставин, з якими Товариство пов`язує необхідність вжиття заходів до забезпечення в цій частині.

Так, зупинення передачі рухомого майна третім особам за наслідками їх реалізації приватним виконавцем фактично охоплюється застосованим способом забезпечення позову у вигляді зупинення продажу спірного майна.

В той же час, суд невправі втручатися у визначений ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок виконавця передавати на зберігання майно, на яке накладено арешт боржнику або іншим особам, позаяк така передача на зберігання є прямим безальтернативним наслідком накладення арешту на майно в межах виконавчого провадження, по суті являється обов`язком виконавця, а відтак, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» в цій частині належить відмовити.

При вирішенні питання забезпечення позову до подання позовної заяви суд також бере до уваги аргументи заявника, що ТОВ «Органік Фудс Воловець» не є учасником виконавчого провадження в межах якого приватним виконавцем проведено виконавчі дії щодо спірного рухомого майна, не володіє інформацією про стан виконавчого провадження, документи, які оформлені приватним виконавцем за наслідком здійснених 30.06.2023 виконавчих дій, а відтак, заявник позбавлений можливості надання на даній стадії розгляду справи документів виконавчого провадження, які свідчать про вжиті приватним виконавцем Лукеча О.В. виконавчі дії, в тому числі й щодо опису та арешту майна, яке за позицією заявника належить саме йому.

Таким чином, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» від 05.07.2023 та про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу спірного рухомого майна, які будуть спрямовані на тимчасове збереження поточного стану правовідносин та статусу учасників правовідносин з метою унеможливлення його зміни під час розгляду спору.

Частиною 6 ст.140 ГПК України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до змісту ч.ч. 1-4 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

При вирішенні питання зустрічного забезпечення судом враховано зазначену в заяві від 05.07.2023 позицію ТОВ «Органік Фудс Воловець» стосовно недоцільності зазначення пропозицій щодо зустрічного забезпечення та можливість для суду його зазначення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збалансованості інтересів майбутніх учасників спору, суд вважає за доцільне застосувати захід зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 10% від визначеної заявником ціни майбутнього позову (вартості спірного рухомого майна) 78 866,48 грн, що є пропорційним застосованим судом заходам забезпечення позову та ймовірним, у зв`язку з цим, негативним наслідкам для майбутнього відповідача (відповідачів) у даній справі чи інших осіб, чиї права або охоронювані законом інтереси можуть бути порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову.

Слід також звернути увагу заявника, що відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 141 ГПК України особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Суд зауважує, що відповідно до частини третьої ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. За правилам статті 145 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Керуючись 2, 4, 5, 7, 13, 14, 15, 74, 86, 136-141, 145, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» від 05.07.2023 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воловецький завод продтоварів» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного виконавця Лукеча Олександра Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Топлайн Фінанс» про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, - шляхом зупинення реалізації, продажу наступного майна: Бочка для вод 5 м. куб 1 шт., Бочка для мазуту 30 м куб 1 шт., Бочка харчова 25 м куб 2 шт., Бочка харчова 50 м куб.1 шт., Вага наїздна 4BDU1500Y-0913-AB - 1 шт., Вага товарна BDU 150-0406 АВ - 1 шт, Вага товарна BDU 150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU150-0406 АВ - 1 шт., Вага товарна BDU 150-0406 АВ - 1 шт., BDU60-0406 Б - 1 шт., Вага товарна Вага товарна BDU60-0406 Б - 1 шт., Вага товарна BDU60-0406 Б Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Візок гідравлічний АС-25 - 1 шт., Віялка ягідна - 1 шт., Кавова машина (розкомплектована) 2 шт., Камера відеоспостереження - 4 шт., Камера заморозки №1 з температурним режимом -22 - 1 шт., Камера заморозки з температурним режимом - 32 - 1 шт., Камера заморозки з температурним режимом -32 - 1 шт., Камера охолодження з температурним режимом +5 - 1 шт, Комп`ютер до камер. Спостереження - 1 шт., Машина для смаження кави Сепаратор плодоножки «Шнек» - 1 шт., Стрічковий станок - 1 шт., Сейф переносний - 3 шт., Офісний стіл 7 шт., Принтер б/у Принтер мультифункційний б/у 2 шт., Трансформаторна підстанція 1 шт., Ящик (для малини пластиковий) 2200 шт., .Ящик (для чорниці пластиковий) 4500 шт.

3. У решті вимог заяви відмовити.

4. Застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» (89100, смт. Воловець Закарпатської області, вул. Шевченка, 4) внести на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області (; рахунок в форматі IBAN UA0018459; ДКСУ м.Київ; МФО 820172) грошові кошти в сумі 78 866,48 грн (сімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят шість гривень 48 копійок) у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік Фудс Воловець» (89100, смт. Воловець Закарпатської області, вул. Шевченка, 4, ).

Боржники: Приватний виконавець Лукеча Олександр Васильович (88000, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 1, офіс 41-Б);

Товариство з обмеженою відповідальністю «Воловецький завод продтоварів» (89100, смт. Воловець Закарпатської області, вул. Шевченка, 4, );

Товариство з обмеженою відповідальністю «Топлайн Фінанс» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, офіс 2/11, ).

Ця ухвала набирає законної сили з 07.07.2023, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 07.07.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 07.07.2023.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Р.М. Лучко