ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/489/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Демчука Романа Володимировича

про стягнення заборгованості в розмірі 127 683,43 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Демчука Романа Володимировича про стягнення боргу 127 683, 43 грн, з яких 89 622, 92 грн - залишок боргу за наданим кредитом, 23 050, 51 грн - залишок боргу за процентами, 15 010,00 грн. - залишок боргу за винагородою.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 13.06.2023.

Ухвалою суду від 13.06.2023 розгляд справи по суті відкладено на 06.07.2023.

У судове засідання 06.07.2023 позивач не з`явився, однак 27.03.2023 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання 06.07.2023 також не з`явився, про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлявся.

Окрім того, судом встановлено, що Фізична особа-підприємець Демчук Роман Володимирович у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позовну заяву у строки, встановлені ГПК України та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.05.2023.

Згідно з частиною 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

З матеріалів справи вбачається, що адреса Фізичної особи-підприємця Демчука Романа Володимировича у позовній заяві зазначена наступна: АДРЕСА_1 , аналогічна адреса зазначена як місце реєстрації вказаної юридичної особи у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вбачається, що ухвали про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи, надсилалися відповідачу за зазначеною вище адресою.

За таких обставин відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце та час судових засідань, а також мав достатньо часу для ефективного представлення своєї справи в суді, а тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов до наступних висновків.

1 березня 2021 року Акціонерне товариство Акцент-Банк (Банк) та Фізична особа-підприємець Демчук Роман Володимирович (Позичальник) уклали кредитний договір №N20.78. (далі - Договір), яким погоджено істотні умови кредитування.

Вид кредиту - строковий кредит (пункт А1).

Ліміт договору 100 000, 00 грн 00 копійок, в тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 100 000,00 грн на фінансування поточної діяльності (для придбання сировини та матеріалів, оплати товарів та послуг, виплати заробітної плати);

- у розмірі 0,00 грн на сплату комісії за видачу кредитних коштів та у розмірі 00,00 грн на сплату страхових платежів зі строком повернення до 29.02.2024 року, шляхом здійснення погашення Кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та у строки з Графіком платежів (Додаток №1 цього Договору).

Згідно до п. А6, п. А9, п. А10, п.А11 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20.90% річних. Також Позичальник сплачує Банку винагороду за відкриття позичкового рахунку у розмірі 0 (нуль) гривень, щомісячну винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0.790000% від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансових інструментом у розмірі 0.000000% від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання.

Крім того, згідно до п. А7 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.

Згідно до п.п. 2.2.2.-2.2.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного Договору та Повернути кредит у терміни, встановлені п.п.12, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

Відповідно до п. 5.8. Кредитного Договору, у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн +5% від суми встановленого у п. А2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами (п. 6.1. Договору).

Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.2. Договору).

Додатком № 1 до Договору погоджено графік погашення кредиту, відсотків, комісії та в цілому розмір щомісячного платежу.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання, передбачені договором, виконав в повному обсязі, надав позичальнику кредит у розмірі 100 000,00 грн, на підтвердження чого надав меморіальний ордер № TR.16950294.242742.64999 від 01.03.2021.

Позивач вказує, що станом на 27.03.2023 року заборгованість відповідача за кредитним Договором складала суму в розмірі 127 683, 43 грн, з яких 89 622, 92 грн - залишок боргу за наданим кредитом, 23 050, 51 грн - залишок боргу за процентами, 15 010,00 грн. - залишок боргу за винагородою, 0.00 грн - пеня, 0.00 грн - штраф (фіксована складова), 0.00 грн - штраф (змінна складова).

Позивач стверджує, що на адресу відповідача направлялась претензія.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Дані факти матеріалами справи підтверджені, відповідачем не спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на таке.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено вище та не спростовано відповідачем, між сторонами виникли правовідносини внаслідок укладення 18 січня 2021 року кредитного договору.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України установлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 202, частини першої статті 626 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

За частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 629, 525, 612, 611 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 27.03.2023 заборгованість позичальника становить 127 683, 43 грн, з яких 89 622, 92 грн - залишок боргу за наданим кредитом, 23 050, 51 грн - залишок боргу за процентами, 15 010, 00 грн - залишок боргу за винагородою.

Зазначений розмір заборгованості не спростований відповідачем.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц стверджує, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Оцінивши наявні у справі первинні докази, не оспорювані відповідачем, суд зазначає, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується меморіальними ордерами і випискою по рахунку відповідача. Згідно з графіком погашення платежів, що є додатком 1 до договору, та згідно з умовами договору термін повернення кредиту 29.02.2024 року.

Проте, як вбачається із виписки по рахунку відповідача та із розрахунку заборгованості, відповідачем не здійснювалось своєчасне повернення грошових коштів, у зв`язку з чим не сплаченими залишились 89 622, 92 грн кредиту.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення 89 622, 92 грн тіла кредиту, яка на час звернення з позовом до суду є простроченою і не сплаченою відповідачем.

Щодо заявлених до стягнення процентів у розмірі 23 050, 51 грн, то суд зазначає, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Суд звертає увагу, що нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 20,90% передбачене п. А 6 кредитного договору. Тому позивач має право нараховувати в межах визначеної і погодженої в договорі сторонами процентної ставки відповідні нарахування.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми процентів, судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок процентів за користування кредитом у межах дії кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості. Наведене відповідає судовій практиці та, зокрема, висновкам Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 про те, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.

Відтак, позовна вимога про стягнення 23 050, 51 грн залишку заборгованості за процентами визнається обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення 15 010, 00 грн заборгованості за винагородою, суд враховує, що одним із обов`язків позичальника є сплата банку винагороди відповідно до п. п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору. Так, згідно з п. 4.5 кредитного договору позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А 10 договору. Пунктом А. 10 визначено, що позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного в п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від сплати за реєстрацію предметів застави, у поточну дату сплати процентів, протягом періоду фактичного користування кредитом. Сплата винагороди здійснюється у гривні, розрахунок здійснюється щоденно.

Крім цього, п. 4.6 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п. А 11 договору. А згідно з п. А 11 договору позичальник сплачує банку разову винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,0 % від суми зазначеного в п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від сплати за реєстрацію предметів застави, у випадку збільшення розміру ліміту по договору.

Суд зазначає, що місячний розмір комісії 0,79% від суми кредитного ліміту становить 15 010, 00 грн, є арифметично вірним, а відтак підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи в їх сукупності, перевіривши обставини, зазначені в позовній заяві, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум та підстави їх нарахування, а також враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, неспростовність обставин справи іншою стороною спору. Відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Оскільки позов задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 684 грн 00 коп., покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 165, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Демчука Романа Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) 89 622 (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять дві) грн 92 коп. заборгованості за наданим кредитом, 23 050 (двадцять три тисячі п`ятдесят) грн 51 коп. - залишок боргу за процентами, 15 010 (п`ятнадцять тисяч десять) грн 00 коп., - залишок боргу за винагородою та судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 10 липня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк