ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1606/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., розглянувши матеріали справи № 916/1606/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬКОР-ЕКСІМ" (код 38926959; 09161, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Заводська, буд. 48, кв. 2)

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" (75705, Херсонська обл., Скадовський р-н, село Антонівка, вул. Студентська, буд. 11; код - 32368222)

про стягнення 1 361 112,94 грн.

з підстав: заборгованості за договором поставки № 99 від 05.05.2021 року

за участю представників:

від позивача: Короєд С.О.;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: 18.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬКОР-ЕКСІМ" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємство "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" (далі Відповідач) про стягнення суми заборгованості за договором поставки у розмірі 1 031 167 гривень 20 копійок; 3 % річних у розмірі 39 502 гривні 57 копійок; інфляційні нарахування у розмірі 290 443 гривні 17 копійок.

19.04.2023 року, суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначив дату та час підготовчого засідання та встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З метою належного повідомлення Відповідача про розгляд цієї справи, суд, на підставі пункту 21 Перехідних положень ГПК України та статті 3, 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 N 1207-VII, розмістив відповідні оголошення, тобто Відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи Господарським судом Одеської області. Тому суд розглянув справу із дотриманням принципу розумності строків розгляду справи судом, встановленого п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

01.06.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав.

В С Т А Н О В И В :

05.05.2021 року між Державним підприємством "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" (Покупець, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬКОР-ЕКСІМ" (Постачальник, Позивач) було укладено Договір поставки № 99 (далі Договір), відповідно до якого Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити Покупцю за його заявкою: код ДК 021:2015-24450000-3 - Агрохімічна продукція, а Покупець взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити такий Товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (відповідно до тендерної документації та тендерної пропозиції).

Специфікація Товару визначалась у Додатку № 1 до Договору № 99 від 05.05.2021 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити Покупцю за його заявкою: код ДК 021:2015 - 24450000-3 - Агрохімічна продукція, а Покупець взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити такий Товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (відповідно до тендерної документації та тендерної пропозиції).

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється окремими партіями згідно письмових заявок покупця у відповідності до його потреби .

Відповідно до п. 5.3 Договору датою поставки кожної партії Товару вважається дата підписання акту прийому-передачі Товару або видаткової накладної на партію Товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору Покупець мав здійснити оплату замовленого Товару (партії Товару) протягом 180 календарних днів з дня одержання Товару (партії Товару) у вказаному місці призначення. Місцем призначення за цим Договором є склад Покупця. Розрахунки за поставлений Товар здійснюється за фактом постачання з відстрочкою платежу.

На виконання Договору протягом періоду з 14 травня 2021 року по 02 вересня 2021 року Позивач забезпечив поставку Відповідачеві Товару на загальну суму 1 717 323 гривні 60 копійок, про що свідчать видаткові накладні та Акт звірки взаємних розрахунків за період 2021 року між Відповідачем та Позивачем за Договором № 99 від 05.05.2021 року (Т.1 а.с. 13-19).

Позов ґрунтується на тому, що Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за поставку партій Товару, визначених у Видатковій накладній № 396 від 21.07.2021, Видатковій накладній № 361 від 30.06.2021 року, на суму визначену у Рахунку на оплату № 389 від 21.07.2021 року та Рахунку на оплату № 352 від 30.06.2021 року відповідно, а грошові зобов`язання за поставку партії Товару визначену у Видатковій накладній № 357 від 25.06.2021 року Відповідач виконав частково, сплативши тільки частину суми, визначеної у Рахунку на оплату № 348 від 25.06.2021 року. Тому, посилаючись на умови Договору Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суми заборгованості за договором поставки у розмірі 1 031 167 гривень 20 копійок; 3 % річних у розмірі 39 502 гривні 57 копійок; інфляційні нарахування у розмірі 290 443 гривні 17 копійок.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

На думку суду, за своєю правовою природою укладений між сторонами справи Договір є договором поставки.

Відтак, згідно ч. 1 ст. 712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За відсутності в матеріалах справи доказів оплати Відповідачем за поставлений Товар в повному обсязі, суд визнає доведеним наявність боргу Відповідача на суму основної заборгованості у розмірі 1 031 167 гривень 20 копійок, тому позов в цій частині слід задовольнити.

Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до умов Договору, 180-денний строк виконання Відповідачем свого зобов`язання по оплаті поставлених партій Товару за Видатковою накладною № 357 закінчився 23.12.2021, за Видатковою накладною № 361 - 28.12.2021, за Видатковою накладною № 396 - 18.01.2022, а відтак дата прострочення виконання грошового зобов`язання почалась із 181 дня, тобто з 24.12.2021, з 29.12.2021, з 19.01.2022 відповідно.

На підставі наведених норм Законодавства України та умов Договору Позивачем правомірно нараховано: 3 % річних у розмірі 39 502 гривні 57 копійок; інфляційні нарахування у розмірі 290 443 гривні 17 копійок.

Тому, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача інфляційних, 3% річних у вказаних розмірах також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство Інституту рису Національної академії аграрних наук України" (75705, Херсонська обл., Скадовський р-н, село Антонівка, вул. Студентська, буд. 11; код - 32368222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬКОР-ЕКСІМ" (код 38926959; 09161, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Заводська, буд. 48, кв. 2): 1 031 167 гривень 20 копійок боргу; 39 502 гривні 57 копійок сплати 3% річних; 290 443 гривні 17 копійок інфляційних та 20 416 гривень 69 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 05.07.2023р.

Суддя О.А. Демешин

Повний текст рішення складено 05 липня 2023 р.