ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Черкаси справа №925/1766/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка»

про стягнення 1 765 940,31 грн,

за участю представників:

від позивачки: Чорноіваненко Д.О., адвокат,

від відповідача: Грязон Р.М., адвокат,

ОСОБА_1 звернулася у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», у якому просить суд стягнути з відповідача вартість її частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 1 927 780,00 грн, а також відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 28916,70 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.07.2018 позивачка успадкувала частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 8,53% та шляхом державної реєстрації свого права в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стала учасником вказаного товариства. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.10.2021 у справі №925/1020/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача надати позивачці інформацію щодо вартості її частки, обґрунтований розрахунок та копії документів, які необхідні для розрахунку. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача із листами з вимогами про надання розрахунку вартості частки, проте відповідач рішення суду не виконав, свого обов`язку щодо виплати позивачці вартості її частки у зв`язку із виходом останньої із складу учасників товариства не виконує, що і стало підставою для звернення позивачці з цим позовом до суду.

У своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 05.04.2022, позивачка зазначила, що на підтвердження розміру частки позивачки, відповідач, крім розрахунку, не надає жодних первинних бухгалтерських документів чи документів податкової звітності. Наведений відповідачем розрахунок, не включає ринкову вартість нерухомого майна відповідача, проте повинна бути врахована при визначенні її частки.

16.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач частково визнає позовні вимоги. Відзив мотивований тим, що відповідач на адресу позивачки направив розрахунок вартості частки з копіями документів, у якому зазначив про готовність виплатити вартість частки після повідомлення учасником реквізитів банківського рахунку. Відповідно до розрахунку відповідача, вартість частки позивачки у статутному капіталі відповідача, станом на 10.06.2019 становить 21069,10 грн, тому на думку відповідача, вимога позивачки про стягнення вартості її частки у розмірі 1 927 780,00 грн є безпідставною, оскільки товариство зобов`язане виплатити вартість частки учасника, виходячи з ринкової вартості всіх часток учасників товариства, пропорційно до розміру частки такого учасника. При цьому, вартість частки учасника визначається не через два роки після виходу учасника, а станом на день, що передував дню подання учасником заяви. Отже, за доводами відповідача, висновок про вартість нежитлових приміщень, який складений станом на 13.12.2021 (після подання учасником заяви про вихід і без врахування вартості всіх зобов`язань товариства) суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Ажіо» не є належним доказом у цій справі та не може бути використаний для визначення вартості частки позивачки. Також у відзиві відповідач зазначив, що розмір витрат на правову допомогу у сумі 13500,00 грн є необґрунтованим.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Підготовче засідання у справі призначено об 14 год 30 хв 08.02.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.02.2022 суд відклав підготовче засідання у справі до 11 год 00 хв 10.03.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.03.202 задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та підготовче засідання у справі відкладено до 11 год 00 хв 05.04.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.04.2022 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та підготовче засідання у справі відкладено до 12 год 00 хв 26.04.2022.

Протокольною ухвалою від 26.04.2022 суд відклав підготовче засідання у справі до 12 год 00 хв 03.05.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.05.2022 задоволено клопотання представника позивачки про призначення судової експертизи та призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» (20300, м. Умань, вул. Європейська, буд.12, ), у тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, коштів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 10.06.2019? Яка вартість частки у розмірі 8,53%, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» (20300, м. Умань, вул. Європейська, буд. 12, ) станом на 10.06.2019? Провадження у справі зупинено до закінчення експертних досліджень і отримання Господарським судом Черкаської області висновку експерта.

13.06.2022 до суду надійшов лист Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1130/22-23 від 06.06.2022, у якому завідувач експертної установи повідомив суд про неможливість проведення експертизи у справі №925/1766/21, у зв`язку із відсутністю у Черкаському відділенні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз відповідного фахівця, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. У листі завідувач експертної установи просить суд погодити залучення інститутом у відповідності до пункту 4.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень фахівця-оцінювача Кононенко Таїсу Борисівну, яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ЦМК №9 від 22.04.2017.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.06.2022 було поновлено провадження у справі для вирішення питань, які викладені у листі Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Судове засідання у справі призначенооб 10 год 00 хв 21.07.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.07.2022 відкладено підготовче засідання у справі до 09.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.08.2022 задоволено клопотання завідувачки Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про залучення фахівця-оцінювача до проведення експертизи; залучено до проведення експертизи фахівця-оцінювача ОСОБА_2 , яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 22.04.2017 ЦМК №9; матеріали господарської справи №925/1766/21 направлено для проведення експертизи; провадження у справі №925/1766/21 зупинено до закінчення експертних досліджень і отримання Господарським судом Черкаської області висновку експерта.

17.04.2023 справа повернулася у Господарський суд Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.04.2023 поновлено провадження у справі №925/1766/21 та підготовче засідання у справі призначено об 12 год 00 хв 03.05.2023.

01.05.2023 представник позивачки надіслав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки вартість її частки у сумі 1 765 940,31 грн.

Протокольною ухвалою від 03.05.2023 суд, прийняв заяву позивачки про зменшення позовних вимог, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 11 год 00 хв 31.05.2023.

Судове засідання 31.05.2023 було перервано у зв`язку із вимкненням електричної енергії у приміщенні Господарського суду Черкаської області, про що складено відповідні акт та довідку. Представникам сторін повідомлено, що судове засідання у справі буде продовжене об 14 год 30 хв 13.06.2023.

Протокольною ухвалою від 13.06.2023 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 15 год 30 хв 20.06.2023.

У судовому засіданні 20.06.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача та дослідивши наявні у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», оформленого протоколом №32 від 13.02.2017, затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» (далі Статут).

Товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність, як вклад до статутного капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів та іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом (пункт 4.3 Статуту).

Для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників формується статутний капітал товариства в розмірі 77235,00 грн. Серед вкладів учасників до статутного капіталу товариства, вклад ОСОБА_3 6590,00 грн становить 8,53% статутного капіталу (пункт 5.1 Статуту).

Учасники товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в цьому статуті; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частку (дивіденди); війти в установленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток в статутному капіталі товариства у порядку встановленому цим статутом та Законом; одержувати інформацію про діяльність товариства; вносити свої пропозиції у порядок денний загальних зборів товариства (пункт 6.1 Статуту).

Учасник товариства має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не раніше ніж за три місяці до виходу. Учасник, який виходить з товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства і в строк до 12 місяців з дня виходу (пункт 6.5 Статуту).

Товариство є власником майна, набутого на підставах, не заборонених законом (пункт 10.1 Статуту).

Товариство має право змінювати (збільшувати, зменшувати) розмір статутного капіталу, у тому числі за рахунок майнових внесків (пункт 10.2 Статуту).

Прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності. З прибутку товариства виплачуються відсотки по кредитам банків, а також оплачуються передбачені законодавством України податки та інші платежі в бюджет, і формуються фонди, передбачені законодавством та Статутом (пункт 10.5 Статуту).

Чистий прибуток, отриманий після зазначених розрахунків, залишається в повному розпорядженні товариства і розподіляється між учасниками товариства пропорційно їх часткам у статутному капіталі (пункт 10.6 Статуту).

Майно товариства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі товариства (пункт 10.11 Статуту).

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.10.2019 у справі №925/1020/19, яке набрало законної сили 08.04.2020, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» про зобов`язання вчинити дії та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» надати ОСОБА_1 інформацію вартості її частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку.

Під час розгляду справи №925/1020/19, судом були встановлені наступні факти.

Згідно з Свідоцтвом про внесення вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» від серпня 2014 року ОСОБА_3 , як учасник цього товариства внесла свій вклад до статутного капіталу Товариства у сумі 6590,00 грн, що становить 8,53% частки.

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.07.2018 (спадкова справа №68/2018, яка зареєстрована у реєстрі за №2-1060) ОСОБА_1 успадкувала частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 8,53%, що у грошовому виразі становить 6590,00 грн, та яка належала померлій ОСОБА_3 .

Шляхом державної реєстрації свого права у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 стала учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» з часткою у статутному капіталі у розмірі 8,53%, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

06.06.2019 позивачка подала заяву до Черкаського міського нотаріального округу про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», у зв`язку з чим просила повідомити про вартість її частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для такого розрахунку, не пізніше 30 днів з дня отримання цієї заяви. Позивачка просила виплатити вартість її частки, розмір якої складає 8,53% статутного капіталу товариства. Вказана заява була нотаріально завірена та зареєстрована у реєстрі за №256.

Як вказано в частині 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, згідно з частиною першою наведеної статті 1, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У відзиві на позов відповідач та у судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що позивачка, як спадкоємиця колишньої учасниці товариства, у зв`язку з її виходом із учасників товариства, має право на отримання вартості частки у статутному капіталі товариства пропорційно до її розміру, що становить 8,35%.

Водночас, спір, який є невирішеним у цій справі стосується визначення розміру цієї частки позивачки, оскільки відповідно до розрахунку відповідача, вартість частки позивачки у статутному капіталі відповідача, станом на 10.06.2019 становить 21069,10 грн, з яким позивачка не погоджується.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №289341434 від 09.12.2021 за відповідачем зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно: перукарня №3, площею 24 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; перукарня №7, площею 21,5 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; громадська будівлі, площею 174,8 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та земельна ділянка із кадастровим номером :02:006:2045, площею 0,0827 га; перукарня №4, 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; перукарня №8, 17/20 частини нежитлової будівлі, площею 51,7 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності приватного підприємства «Ажіо» ринкова вартість об`єктів нерухомості, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» станом на 13.12.2021 становить 22 600 000,00 грн.

Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва по Товариству з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» станом на 30.06.2019, активи товариства становлять 616 000,00 грн, у тому числі 53000,00 грн залишкова вартість основних засобів, 45000,00 грн дебіторська заборгованість за товари, роботи та послуги, 33000,00 грн інша поточна дебіторська заборгованість, грошові кошти у сумі 340000,00 грн та інші оборотні активи у сумі 451 000,00 грн. Поточні зобов`язання товариства становлять 191 000,00 грн, у тому числі кредиторська заборгованість за розрахунками з бюджетом становить 28000,00 грн, кредиторська заборгованість підприємства за розрахунками за товари, роботи, послуги становить 2000,00 грн, кредиторська заборгованість за розрахунками зі страхування 24000,00 грн, кредиторська заборгованість за розрахунками з оплати праці становить 114 500,00 грн, інші поточні зобов`язання становлять 23000,00 грн (Т.1 а.с.159-160).

За ухвалою суду у справі була проведена судова експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання: Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» (20300, м. Умань, вул. Європейська, буд.12, ), у тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, коштів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 10.06.2019? Яка вартість частки у розмірі 8,53%, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» (20300, м. Умань, вул. Європейська, буд.12, ) станом на 10.06.2019?

За результатом проведення судової експертизи, судовим експертом Сивовою І.В. складено та надіслано суду висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №1130/22-23, №491/23-23 від 07.04.2023, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, коштів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов`язань товариства, станом на 10.06.2019 становить 20 702 700,00 грн. Вартість частки у розмірі 8,53%, що належить ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» станом на 10.06.2019 визначається у сумі 1 765 940,31 грн.

Отже, за доводами позивачки, відповідач у добровільному порядку не виплачує позивачці вартість належній її частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка, що і стало підставою для звернення позивачки з цим позовом до суду для примусового стягнення з відповідача її вартості в статутному капіталі відповідача.

Предметом спору у цій справі є вимога позивачки про стягнення з відповідача вартості її частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка».

Частиною першою статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з положеннями статей 50, 52 Закону «Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

У статті 54 цього Закону визначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Діяльність товариства з обмеженою відповідальністю урегульовано також Законом «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у частині 1 статті цього Закону визначено, що у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

Вихід учасника з товариства урегульований у статті 24 Закону «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Так, учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників.

Учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати.

Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника. За погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна. Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

Статутом товариства можуть бути передбачені інші строк, порядок, розмір та спосіб проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, а також порядок вибору суб`єкта оціночної діяльності. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Згідно з частинами 3, 4 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у разі проведення державної реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру щодо виключення або виходу учасника (спадкоємця або правонаступника) товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, а також пов`язаних з переданням (набуттям) частки (частини частки) у статутному капіталі самому товариству з обмеженою або додатковою відповідальністю, державний реєстратор одночасно вносить запис про зменшення розміру статутного капіталу на розмір відповідної частки (частини частки) у статутному капіталі.

У день проведення державної реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною складу учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю або зміною розмірів їхніх часток, суб`єкт державної реєстрації повинен видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) виписку з Єдиного державного реєстру заявнику, товариству, особам, які були зазначені у цьому реєстрі як учасники товариства до проведення реєстраційної дії, та особам, які зазначені у цьому реєстрі як учасники товариства після проведення реєстраційної дії. Якщо суб`єкту державної реєстрації відома електронна пошта осіб, яким надсилається ця виписка, він у той самий день додатково надсилає копію виписки зазначеним особам електронною поштою.

Сторонами у справі визнається, що ОСОБА_1 , як спадкоємниця учасниці товариства з обмеженою відповідальністю набула право на частку у статутному капіталі цього товариства у розмірі 8,53% на суму 6590,00 грн. У зв`язку із виходом позивачки з товариства нею було подано нотаріально посвідчену заявою про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» та проханням повідомити товариство про вартість її частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для такого розрахунку, не пізніше 30 днів з дня отримання заяви.

Тобто, між сторонами у справі відсутній спір щодо наявності у позивачки права на отримання від відповідача вартості її частки у статутному капіталі цього товариства у розмірі 8,53%, проте є спір щодо визначення вартості розміру частки, яку товариство зобов`язане виплатити позивачці у зв`язку з її виходом зі складу товариства. Отже, до предмета доказування в цій справі входить визначення вартості частини майна товариства, що підлягає виплаті позивачці.

За змістом статті 139 Господарського кодексу України майном у сфері господарювання визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Згідно із частиною 8 статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» (в редакції, чинній на дату виходу позивачки з учасників товариства), вартість частки учасника, визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України). До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 y справі №925/1165/14.

Крім того, на праві учасника товариства, який виходить з нього, вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства зосереджував увагу Вищий господарський суд України, закріпивши це у пункті 4.20 постанови Пленуму №4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин».

Під час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, господарським судам слід враховувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов`язань товариства. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з товариства, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов`язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Враховуючи те, що загальна вартість майна визначається на рівні активів підприємства за вирахуванням його зобов`язань, а розрахунок вартості майна товариства слід здійснювати, в тому числі, за даними фінансових показників товариства станом на час виходу учасника з нього, тобто виходячи із вартості усього майна, що належить товариству, ухвалою суду від 03.05.2022 у цій справі була призначена судова економічна експертиза, виконання якої було доручено Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У висновку експерта складеного за результатами проведення судової економічної експертизи №1130/22-23, №491/23-23 від 07.04.2023, зазначено, що дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, коштів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов`язань товариства, станом на 10.06.2019 становить 20 702 700,00 грн. Вартість частки у розмірі 8,53%, що належить ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» станом на 10.06.2019 визначається у сумі 1 765 940,31 грн.

При цьому, судовим експертом систематизовано документальне обґрунтування вартості частки позивачки у статутному капіталі відповідача станом на 10.06.2019 з урахуванням ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства, пропорційно до розміру частки такого учасника та з врахуванням зобов`язань товариства.

При проведенні судової економічної експертизи, судовим експертом було враховано звіт про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», що належить фізичній особі ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (статті 98, 104 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши висновок судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що судовим експертом був проведений докладний опис досліджень та надана обґрунтована відповідь на поставлені питання. Так, висновок здійснений судовим експертом з урахуванням звіту про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», що належить фізичній особі ОСОБА_1 , який був виконаний фахівцем-оцінювачем, що має відповідне свідоцтво оцінювача в межах напрямку «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів».

Підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Склад фінансової звітності визначено у Законі «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з яким фінансова звітність підприємства включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Для суб`єктів малого підприємництва, неприбуткових підприємств, установ та організацій і представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності національними положеннями (стандартами) встановлюється скорочена за показниками фінансова звітність у складі балансу і звіту про фінансові результати.

Для забезпечення достовірності даних перед складанням річної фінансової звітності обов`язковою є інвентаризація активів та зобов`язань підприємства, під час якої перевіряються та документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Фінансова звітність є структурованим відображенням фінансового стану та фінансових результатів діяльності суб`єкта господарювання. Метою фінансової звітності є надання інформації про фінансовий стан, фінансові результати діяльності та грошові потоки суб`єкта господарювання, яка є корисною для широкого кола користувачів при прийнятті ними економічних рішень. Фінансова звітність також демонструє результати того, як управлінський персонал суб`єктів господарювання розпоряджається ввіреними йому ресурсами. Для досягнення цієї мети фінансова звітність надає таку інформацію про суб`єкта господарювання: а) активи; б) зобов`язання; в) власний капітал; г) дохід та витрати, у тому числі прибутки та збитки; ґ) внески власників та розподіл між власниками, що діють згідно з їхніми повноваженнями як власників; та д) грошові потоки.

Як свідчать відомості з фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва по Товариству з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» станом на 30.06.2019 (дані з якого також були враховані відповідачем при визначенні вартості частки позивачки) експертом були враховані майнові зобов`язання товариства. Тобто, при визначенні вартості частки позивачки експертом враховані усі необхідні складові, які повинні бути враховані при визначенні вартості частки учасника товариства, що спростовує заперечення представника відповідача, щодо неврахування експертом фінансових зобов`язань відповідача.

Судом також критично оцінюються заперечення представника щодо неповноти проведеної експертизи в частині не витребування експертом первинних документів, якими відповідач намагається обґрунтувати неврахування цих фінансових зобов`язань, оскільки при призначенні експертизи судом було запропоновано обом учасникам справи надати усі документи (які сторони вважають за необхідне подати для експерта), визначитися з експертною установою та питаннями, які необхідно поставити на вирішення експерта.

Відповідач не скористався своїм правом на подання таких документів, водночас, надані у справу документи фінансової звітності, подання яких є обов`язком суб`єкта підприємництва містять інформацію щодо таких фінансових зобов`язань і дані з яких і були використані експертом при проведенні експертизи.

Вказаний висновок на переконання суду є повним та обґрунтованим, оскільки: всі надані на експертне дослідження документи, у тому числі і самим відповідачем, були досліджені; на всі поставлені перед експертом питання надані вичерпні відповіді, повнота яких перевірена судом на відповідність іншим фактичним даним; висновки є ясними та викладені чітко; судом з`ясовано узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Щодо доводів відповідача з приводу того, що висновок оцінювача щодо ринкової вартості активів відповідача та вартості частки позивачки є упередженим та необ`єктивним та по суті заявленого клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження у справі та призначення повторної судової експертизи, то суд не вбачає правових підстав для проведення повторної судової експертизи у справі, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що судова експертиза у справі була проведена на підставі наданих у справу самим відповідачем документів, а саме фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», інших доказів ринкової вартості власних активів станом на дату подання (отримання) заяви про вихід або дати виходу позивачки з товариства (10.06.2019) відповідачем у справу станом на дату прийняття процесуального рішення у справі по суті спору не надано.

Отже, відповідач не надав належних доказів на спростування викладених позивачем обставин суду, а його аргументи не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та положеннях законодавства, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що з моменту звернення позивачки із заявою до відповідача про її вихід зі складу учасників товариства, нею реалізовано гарантоване чинним законодавством право на вихід зі складу засновників відповідача, в зв`язку з чим позивачка має право на отримання ринкової вартості частини майна, пропорційної її частці (вкладу) у статутному капіталі.

Враховуючи вищезазначене, відповідач був зобов`язаний сплатити позивачці вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», пропорційну частці такого учасника у статутному капіталі товариства, а саме: 1 765 940,31 грн.

Доказів виконання відповідачем зобов`язання зі сплати позивачці вартості її частки в статутному капіталі відповідача в матеріалах справи не міститься, а тому вимоги позивачки про стягнення вартості частки ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 1 765 940,31 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 цього Кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 16, 58 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. У свою чергу пункт 4 частини 1 статті 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У позовній заяві представником позивачки визначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 13500,00 грн.

На підтвердження витрат пов`язаних з надання правничої допомоги представником позивачки надано суду договір про надання правової допомоги №26ф/21 від 14.12.2021, який укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським бюро «Чорноіваненко і партнери» в особі адвоката Чорноіваненка Дениса Олександровича (представник, адвокат, захисник), який діє на підставі Статуту Адвокатського бюро та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №356, виданого 07.12.2009 Черкаською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №26ф/21 від 14.12.2021, квитанцію Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про сплату Ковітою І.С. на користь адвокатського бюро «Чорноіваненко і партнери» 13500,00 грн, у призначені платежу якої зазначено «за послуги адвокатського бюро згідно з додатковою угодою до договору №26ф/21 від 14.12.2021».

Відповідно до пункту 1 договору про надання правової допомоги №26ф/21 від 14.12.2021 клієнт доручає адвокату представляти інтереси клієнта в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, в тому числі, але не обмежуючись в органах державної виконавчої служби, в нотаріальних, правоохоронних та контрольно-ревізійних органах, судах загальної і спеціальної юрисдикції усіх інстанцій, для чого надає йому право отримувати від зазначених органів заяви, листи, довідки, інше; подавати до зазначених органів заяви, листи, скарги, клопотання, інше та підписувати їх.

За надання послуг, передбачених цим договором, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі та на умовах, визначених в додатку до договору (пункт 5.1 договору про надання правової допомоги №26ф/21 від 14.12.2021).

До договору про надання правової допомоги №26ф/21 від 14.12.2021, клієнт та адвокат підписали додаткову угоду, відповідно до умов якої, сторони домовились про надання адвокатським бюро правової (правничої) допомоги клієнту в корпоративному спорі із Товариством з обмеженою відповідальністю «Уманчанка», а саме в питання стягнення з останнього ринкової вартості частки клієнтки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка».

Адвокатське бюро в особі адвоката Чорноіваненка Д.О. зобов`язується надавати клієнту всі послуги, визначені у пункті 3 договору №26ф/21 від 14.12.2021 в залежності від обставин, що складаються у зв`язку із розглядом позову клієнта Господарським судом Черкаської області, в тому числі, але не обмежуючись, підготувати правову позицію та скласти позов, подати позов, готувати за необхідності процесуальні документи по справу, брати участь у судових засіданнях в суді (пункт 2 додаткової угоди).

Сторони погодили вартість послуг адвокатського бюро у сумі 13500,00 грн, що підлягають сплаті на розрахунковий рахунок бюро (пункт 3 додаткової угоди).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Про застосування критерію співмірності витрат на оплату правничих послуг відповідач не вказував, відтак ці критерії суд застосовує лише у разі надання їх стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Оскільки таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідачем не надано, у суду відсутні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У своєму відзиві на позов, відповідач заперечив щодо розміру витрат на правову допомогу, вказавши, що розмір витрат на правову допомогу у сумі 13500,00 грн не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та є суттєво завищеним. Водночас, будь-яких контррозрахунків щодо розміру витрат на правову допомогу відповідачем до свого відзиву не додано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неподання відповідачем обґрунтування щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у застосуванні цього критерію. Більш того, посилаючись на вказані обставини представник відповідача у своїх письмових запереченнях просив повністю відмовити у відшкодуванні цих витрат, що є окремою підставою для незастосування критерію співмірності, оскільки відповідач не вказав яка саме сума є недоведеною.

Отже, оскільки сторони визначили розмір гонорару адвоката за надані юридичні послуги, а позивачем не надано суду будь-яких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, тому у суду відсутні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що крім судового збору інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову витрати на правову допомогу необхідно покласти на відповідача у розмірі 13500,00 грн.

Крім того, частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Отже, враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, тому на користь позивачки слід також стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати на проведення судової економічної експертизи у сумі 40550,80 грн.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, до відшкодування за рахунок відповідача підлягає також сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 26489,10 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» (65005, Одеська область, м.Одеса, вул.Дальницька, 46, ідентифікаційний код 03377395,) на користь фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вартість частки фізичної особи ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманчанка» у розмірі 1 765 940,31 грн , 26489,10 грн судового збору, 13500,00 грн витрат на правову допомогу та 40550,80 грн витрат на проведення експертизи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 29.06.2023.

Суддя О.І.Кучеренко