ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"30" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/565/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви

позивача 1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Теребля, Тячівського району Закарпатської області

позивача 2 ОСОБА_2 , с. Теребля, Тячівського району Закарпатської області

до відповідача 1 Відділу управління майном району Тячівської районної ради, м. Тячів Закарпатської області

до відповідача 2 ОСОБА_3 , с. Теребля Тячівського району Закарпатської області

про визнання недійсними рішень загальних зборів, договорів купівлі-продажу та скасування записів

ВСТАНОВИВ:

Сім`я Фізична особи-підприємець ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Відділу управління майном району Тячівської районної ради та ОСОБА_3 , в якому просять:

- скасувати всі укладені договори про погашення кредиторських вимог по справі 5008/988/2011 між Відділом управління майном району Тячівсьої районної ради в особі ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_3 мешканкою АДРЕСА_1 ;

- скасувати акт передачі майна радгоспу «Більшовик» громадянці ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Відділ управління майном району Тячівської РР повернути незаконно продану свердловину №12 - (будівлі, споруди та обладнання) - власниці ОСОБА_1 в стані якому знаходилось майно до передачі ОСОБА_3 ;

- визнати виготовлену документацію на побудовану ОСОБА_3 споруду б`юветного комплексу (насосна станція) за адресою АДРЕСА_2 недійсною;

- скасувати за ОСОБА_3 реєстрацію бюветного комплексу свердловини №12 за адресою АДРЕСА_2 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 244 запис про право власності 37816948 дата реєстрації 31.07.2020 року);

- зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити доступ до свердловини № 12 власниці ОСОБА_1 - мешканці АДРЕСА_3 ;

- визнати право власності на свердловину №12 та побудовану надкапотажну споруду за ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення виконкому Тереблянської сільської ради від 22.10.2000 року №5;

- визнати видану державним реєстратором копію свідоцтва на право власності про розподіл Адміністративно побутової споруди та запис в реєстровій книзі №2 Бюро технічної інвентаризації недійсним;

- скасувати Наказ Міністерства юстиції № 2547 від 22.09.2020 року;

- скасувати за ОСОБА_3 реєстрацію 1/3 частини будівлі «Лазня» за адресою Лікувальна 1 «а» с. Теребля, Тячівського району, Закарпатської області, з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244 запис про право власності № 30559202 дата реєстрації 01.03.2019 року);

- скасувати за ОСОБА_3 реєстрацію 1/3 частини будівлі « АДРЕСА_4 , з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244 запис про право власності № 30559202, дата реєстрації 01.03.2019 року);

- скасувати присвоєну адресу АДРЕСА_4 за Оздоровчо-відпочивальним комплексом «ВІТАР-Л»;

- повернути адресу АДРЕСА_4 - будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- визнати право власності на будівлю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 ;

- зобов`язати державного реєстратора зареєструвати будівлю «Лазня» на підставі документів передбачених пунктом 41 доповненого абзацом згідно з Постановою KM № 367 від 27.03.2019 року та постанови KM № 1127 від 25.12.2015 року пункт 77 абзац 2 - за ОСОБА_1 із зазначенням адреси: АДРЕСА_4 ;

- забезпечити доступ до земельної ділянки та будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » яка побудована на даній земельній ділянці, а саме: знести (розібрати) бруківку, бардюри та висаджені туї на дорозі загального значення директора ТОВ «ВІТАР-Л» - ОСОБА_3 ;

- визнати виготовлену технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0309 за адресою АДРЕСА_2 недійсною;

- скасувати реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0309 за адресою АДРЕСА_2 ;

- забезпечити доступ до земельної ділянки та свердловини №12 яка розташована на даній земельній ділянці знявши огорожу;

- зобов`язати Держгеокадастр у Закарпатській області внести відомості до державного кадастру щодо свердловини №12 яка зареєстрована в Державному кадастрі артезіанських свердловин за ОСОБА_1 системний номер 100877 від 13.11.2020 року та земельної ділянки на якій розташована дана свердловина відповідно до постанови КМУ №413 від 08.04 1996 року зазначивши державний акт на землю IV - 3К № 032826 від 23 жовтня 1997 року виданий ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Держгеокадастр у Закарпатській області внести відомості до кадастру щодо скасування реєстрації за ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0309 за адресою АДРЕСА_2 .

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/565/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023.

Дослідивши матеріали цієї позовної заяви, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК Українип на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги, що приписами ст. 16 ЦК України право на звернення до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу є персоніфікованим для кожної особи, сім`я не може бути суб`єктом звернення (позивачем) до господарського суду, а відтак, суд розцінює позов сім`ї ОСОБА_5 , як такий, що поданий двома позивачами Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 , якими заявлено ряд позовних вимог у даній справі, за якими відповідачами визначено Відділ управління майном району Тячівської районної ради та фізичну особу ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено підвідомчість справ господарським судам у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інших справ у визначених законом випадках, зокрема:

- справ у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справ у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст. 21 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Заявлені у даній справі позовні вимоги позивача 2 ОСОБА_2 не обґрунтовуються наявністю в нього будь-яких господарських правовідносин з відповідачами у справі, а підставою позовних вимог позивачів, заявлених до відповідача 2 ОСОБА_3 (скасування договорів, акту приймання-передачі, зобов`язання повернути майно, скасування реєстрації прав на нерухоме майно та земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні майно, визнання права власності, скасування свідоцтва про право власності, зобов`язання вчинити дії, скасування реєстрації земельної ділянки), в свою чергу, також не визначається наявність у позивачів господарських (підприємницьких) чи корпоративних правовідносин саме з даною фізичною особою, у зв`язку з чим заявлені у даній справі позовні вимоги позивача 2 ОСОБА_2 та вимоги позивачів до відповідача 2 ОСОБА_3 не підлягають розгляду господарським судом.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Наведене свідчить, що позивачами у позові об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, а саме: позовні вимоги позивача 1 до відповідача 1 в порядку господарського судочинства, а позовні вимоги позивача 2 до обох відповідачів та позивача 1 до відповідача 1 - в порядку цивільного судочинства.

Крім того, матеріали позову свідчать, що позивачем заявлено, в тому числі й вимоги про скасування рішення виконкому Тереблянської сільської ради, скасування свідоцтва про право власності, скасування наказу Міністерства юстиції України, скасування зміни адреси місцезнаходження об`єкту нерухомості та зобов`язання повернути таку адресу іншому об`єкту нерухомості, зобов`язання державного реєстратора вчинити дії, визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку, зобов`язання Держгеокадастр у Закарпатській області вчинити дії, за якими позивачами не зазначено у позовній заяві відповідачів, до яких означені вимоги заявляються, підстав позову до таких осіб, що позбавляє суд можливості, в тому числі, з`ясувати наявність підстав для розгляду таких вимог в порядку адміністративного судочинства та/або необхідності застосування правил щодо виключної підсудності справи з відповідними вимогами.

Згідно з ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Так, відповідно до частини 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог покликаний забезпечувати правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті в рамках окремих справ, але об`єднуються однорідністю вимог або поданими доказами, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних за своєю суттю судових рішень за однакових обставин.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, тоді як підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відтак, об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, є порушенням правил об`єднання таких вимог.

При дослідженні матеріалів позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом було встановлено, що вимоги позивачів не є основними та похідними, оскільки задоволення однієї з цих вимог не залежить від задоволення іншої позовної вимоги. Крім того, ці вимоги не пов`язані між собою однією підставою виникнення та поданими доказами.

За таких обставин, суду необхідно буде здійснити аналіз кожної окремо взятої підстави позову, надати їм правову оцінку з дослідженням окремо взятого кола доказів.

Відтак, вказані обставини свідчать про порушення позивачами приписів статті 173 ГПК України, якими встановлено імперативні правила об`єднання позовних вимог.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Оскільки судом встановлено порушення позивачами положень статті 173 ГПК України щодо правил об`єднання позовних вимог, які підлягають розгляду за правилами різного судочинства, подана позовна заява згідно пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України підлягає поверненню позивачу.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 2 частини 5 статті 174, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву без номера від 19.06.2023 (вх. № 02.3.1-05/591/23 від 20.06.2023) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Р.М. Лучко