ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2023 Справа № 910/6297/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (м. Кременчук)

про стягнення 361 689,07 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 361 689,07 грн (що еквівалентно 9890,70 дол. США),у тому числі: 330 934,80 грн основного боргу згідно з договору про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020, 29 013,46 грн - пені, 1740,81 грн - 3% річних.

Ухвалою від 21.06.2023 суд відкрив провадження у справі, визнав справу малозначною, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (від 24.06.2023 та від 28.06.2023), згідно з якою прохає 1) стягнути з Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" грошові кошти в загальному розмірі 14 360 950,30 грн (що еквівалентно 407 447,88 дол. США), з яких 11 709 163,46 грн основної заборгованості (що еквівалентно 334 932,47 дол. США), 2 398 772,43 грн - пені (що еквівалентно 65 596,51 дол. США), 253 014,46 - 3% річних (що еквівалентно 6 918,90 дол. США; 2) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати; 3) розглядати справи в порядку загального позовного провадження.

Суд встановив, що з позовних вимог на суму 14 360 950,30 грн судовий збір слід сплачувати у сумі 215 414,25 грн.

Позивач у цій справі сплатив судовий збір у сумі 172 792, 72 грн за платіжними інструкціями: № 12786849 від 12.04.2023 на суму 4964,03 грн, № 12786854 від 14.04.2023 на суму 461,32 грн, № 12786955 від 22.06.2023 на суму 167 367,37 грн.

Отже, за збільшені позовні вимоги позивач не доплатив 48 046 грн 88 коп. судового збору.

Позивач у заяві про збільшення позовних вимог посилається на те, що оскільки заява про збільшення позовних вимог подана в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд», то розмір судового збору, який підлягає сплаті повинен розраховуватися із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8, визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Проте, суд вважає таке твердження помилковим.

У частині третій статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір» наведено перелік документів, що подаються до господарського суду та за якиі сплачується судовий збір, а саме:

1) позовна заява майнового характеру;

2) позовна заява немайнового характеру;

2-1) заява про видачу судового наказу;

2-2) заява про скасування судового наказу;

3) заява про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову; заява про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заява про скасування рішення третейського суду; заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду; заява про роз`яснення судового рішення;

4) апеляційна скарга на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами;

5) касаційна скарга на рішення суду; касаційні скарги у справі про банкрутство;

7) апеляційна і касаційна скарга на ухвалу суду; заява про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду;

8) заява про затвердження плану санації, реструктуризації до відкриття провадження у справі про банкрутство;

9) заява кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) заява кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заява про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною.

Таким чином, у вказаному переліку відсутня заява про збільшення розміру позовних вимог.

У цій справі позивач подав у паперовому вигляді позовну заяву про стягнення 361689,07 грн та сплатив судовий збір в сумі 5425,35 грн.

Надалі, на підставі ст. 46 ГПК України, в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою прохає стягнути 14 360 950,30 грн.

Заява про збільшення розміру позовних вимог не є тотожною позовній заяві, яка передбачена у переліку, наведеному у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Понижуючий коефіцієнт в розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір», застосовується, зокрема саме при подачі позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд».

У цій справі позовна заява була подана позивачем у паперовому вигляді, а не в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд».

Тому відсутні підстави для застосування понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8, визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Позивач у заяві посилається на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22.

Проте у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі подання позовної заяви в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору має бути застосований понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Жодних висновків щодо розширення дії вказаної норми Закону на заяви про збільшення розміру позовних вимог ця постанова не містить.

Таким чином, за збільшені позовні вимоги позивач не доплатив 48046 грн 88 коп. судового збору.

Суд враховує, правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19, про те, що заява про збільшення розміру позовних вимог може бути залишена без руху лише з однієї підстави - якщо відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету (частина 10 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

У п. 5.16 постанові від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19 Верховний Суд зазначив, що оскільки згідно з практикою Європейського суду з прав людини "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції; це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA ("Зубац проти Хорватії") від 5 квітня 2018 року), а у Господарському процесуальному кодексі України хоча і передбачений обов`язок сплати судового збору при збільшенні розміру позовних вимог, проте прямо не встановлений обов`язок подання таких доказів (на відміну від доказів направлення копії такої заяви), Верховний Суд зауважує, що положення частини 10 статті 174 Господарського процесуального кодексу України застосовуються не лише у випадку, коли суд перед прийняттям до розгляду заяви встановить, що відповідно до поданого платіжного доручення (квитанції, чека тощо) сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету (частина 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір"), а у також у випадку, коли до заяви взагалі не додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у зв`язку із збільшенням розміру позовних вимог.

Частиною 10 ст. 174 ГПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

На час прийняття цієї ухвали за даними інформаційної системи "Діловодство спеціалізованого суду" Господарського суду Полтавської області надходження судового збору до державного бюджету у недоплаченій сумі 48046 грн 88 коп. за збільшеними позовними вимогами не підтверджено.

Отже, заяву про збільшення розміру позовних вимогсуд залишає без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до суду доказу доплати судового збору в сумі 48046 грн 88 коп.

Позивач у заяві про збільшення позовних вимог (від 24.06.2023 та від 28.06.2023) заявив клопотання про перехід на загальне провадження.

Суд це клопотання задовольняє з огляду на таке.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Тобто справи, у яких ціна позову не перевищує 268 400,00 грн.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зокрема справи з ціною позову більше п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 342 000,00 грн (частина друга статті 247 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою від 21.06.2023 суд визнав справу малозначною та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У цій справі позивач прохає проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні.

В пункті 2 частини 3 статті 12 ГПК України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом ст. 250 ГПК України суд, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, наділений правом, у разі відповідної необхідності, постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.п. 1, 2 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Розгляд справи в порядку спрощеного провадження передбачає, що в матеріалах справи наявні всі докази та відсутні питання призначення експертизи, витребування документів, та вчинення інших процесуальних дій.

Водночас, розгляд справи в порядку загального провадження передбачає розширену можливість реалізації процесуальних прав сторін.

Згідно з частиною 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує також й: значення справи для сторін; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд приймає до уваги значення справи для сторін, а також, що позивач вважає за необхідне проводити розгляд справи за правилами загального провадження.

Відтак, у цій справі існують підстави для переходу зі спрощеного до загального позовного провадження.

Керуючись ст.174, 252, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити заяву про збільшення позовних вимог (від 24.06.2023 та від 28.06.2023) без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків заяви - 5 днів з дня вручення позивачу цієї ухвали.

3. Розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

4. Призначити підготовче засідання у справі на 25.07.2023 на 11:00 год.

Підготовче засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Полтавської області за адресою: Україна, м. Полтава, вул. Зигіна, буд. 1, зал судових засідань № 59.

Роз`яснити учасникам справи право подати заяву про розгляд справи за їх відсутності.

3. Письмові пояснення по справі та докази сторони мають право направити суду поштою або через систему Електронний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. М. Безрук