ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 липня 2023 рокуСправа № 921/782/21
Господарський суд Тернопільської області
у складі: судді Хома С.О.
за участю секретаря судового засідання: Кульчицька Д.О.
про: визнання кредиторських (грошових) вимог
у справі № 921/782/21 за заявою:
Боржника: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 12.12.2015 року, виданий Козівським РС УДМС України в Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства)
-боржника: не з`явився;
-представника боржника: Кметик Віталій Ярославович, довіреність від 03.08.2021, зареєстровано в реєстрі за №4967, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ТР №000035 від 04.09.2014;
-керуючого реструктуризацією: Дейнека Володимир Миколайович, свідоцтво №1770;
-кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк: не з`явився.
Суть справи.
Згідно поданого оголошення 22.12.2021 строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника до 20.01.2022.
03.05.2022 надійшла Заява № без номера від 03.05.2022, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх.№3797 від 03.05.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про визнання кредиторських (грошових) вимог, у якій просить суд визнати грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника:
- витрати пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді в розмірі 4540, 00 грн;
-заборгованість за договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 в розмірі 5280718,67 грн., з яких: 885794,62 грн. тіло кредиту, 1232487, 98 грн. заборгованість за процентами, 3162436, 07 грн. заборгованість з пені.
Ухвалою від 12.05.2023 прийнято Заяву № без номера від 03.05.2022, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх.№3797 від 03.05.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про визнання кредиторських (грошових) вимог - до розгляду та призначено Заяву № без номера від 03.05.2022, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх.№3797 від 03.05.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про визнання кредиторських (грошових) вимог до розгляду на 07.06.2023 року на 11 год. 30 хв.
Ухвалою від 07.06.2023 повідомлено учасників справи про відкладення судового засідання по розгляду Заяви про визнання кредиторських (грошових) вимог на 03.07.2023 на 14 год.00 хв.
В судове засідання боржник не з`явився.
В судове засідання з`явився представник боржника, підтримав свої заперечення щодо кредиторських вимог.
Представник кредитора в судове засідання не з`явився.
В судове засідання керуючий реструктуризацією ОСОБА_2 з`явився, повідомив суд про розгляд та визнання ним кредиторських вимог.
12.05.2023 на електронну адресу суду до матеріалів справи від керуючого реструктуризацією Дейнека В.М. надійшли Результати розгляду заяви АТ КБ «Приватбанк» про грошові вимоги кредитора до боржника за №б/н від 03.05.2023 у розмірі 6706118,45 грн. вих.№01-21/44/36 від 11.05.2023 (супровідний лист вих. №01-21/45/36 від 11.05.2023 (вх.№4099 від 12.05.2023)), в яких повідомляється, зокрема, про те, що заява №б/н від 03.05.2023 про грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 6706118,45 грн. до боржника ФО ОСОБА_1 ним розглянута і АТ КБ «Приватбанк» визнано кредитором на означену загальну суму. Дані вимоги АК Дейнекою В.М. будуть включені до реєстру вимог кредиторів на сплату судового збору в розмірі 4540 грн. до задоволення вимог кредиторів; 2077866,25 грн. у другу, а 4623712,2 грн. у третю.
В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши Заяву, заслухавши керуючого реструктуризацією, пояснення представника боржника, суд встановив наступні обставини.
22.12.2021 подано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та встановлено строк для звернення до суду з вимогами кредиторів до боржника до 20.01.2022.
Абзацом 11 частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
Як вбачається з поданих матеріалів, кредиторські вимоги у справі №921/782/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 заявлені поза межами строку для звернення до суду з вимогами кредиторів до боржника.
1.Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в своїй Заяві просить суд визнати грошові вимоги:
-заборгованість за договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 в розмірі 5280718,67 грн., з яких: 885794,62 грн. тіло кредиту, 1232487, 98 грн. заборгованість за процентами, 3162436, 07 грн. заборгованість з пені.
Боржник не виконав свої зобов`язання в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 21.12.2021 заборгованість за договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 за курсом НБУ на дату пред`явлення вимог становить 5280718,67 грн., з яких: 885794,62 грн. тіло кредиту, 1232487, 98 грн. заборгованість за процентами, 3162436, 07 грн. заборгованість з пені.
Також кредитор вказує про те, що виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було забезпечено заставою майна боржника, а саме:
-на підставі договору застави автотранспорту від 21.02.2008 автомобіля DAF 85 CF 380,2000 р.в., державний номер НОМЕР_3 та напівпричепу TRAILOR S383EL1L,1990 р.в., державний номер НОМЕР_4 ;
-на підставі договору застави товару в обороті № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 цукру фасованого в мішки (50кг) в кількості 54 шт.;
-на підставі договору застави майна № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 побутової техніки та меблів (згідно переліку наведеного у п.6 договору).
Також кредитор зауважує, що транспорті засоби, які були передані в заставу, реалізовані для погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 26.09.2013 частково погашені тіло кредиту та пеня (924,56 грн. та 924,56 грн. відповідно); 10.10.2013 частково погашені тіло кредиту та пеня (3754,72 дол.США та 3754,71 дол.США відповідно). Окрім того, під час здійснення виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 була встановлена відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення- тобто, майно за договором застави товарів в обороті та договором застави майна не виявлено. Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором №02/08/52МK01 від 21.02.2008 на даний момент є незабезпеченими у зв`язку з відсутністю предметів застави.
29.05.2023 на електронну адресу суду до матеріалів справи від представника боржника надійшло Повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог № б/н від 29.05.2023 (вх.№4618 від 29.05.2023), в якому зазначає про часткове визнання заявлених грошових вимог, зокрема:
Кредитором додано до Заяви кредитний договір №02/08/52МK01 від 21.02.2008р., укладеним між ПриватБанк (Банк), в особі керуючої Козівським відділенням Тернопільської філії Приватбанку Пашковської І.І. та ОСОБА_1 (Позичальник) та Додаток №1 від 22.02.2008 «Графік погашення кредиту відсотків і винагороди» до кредитного договору №02/08/52МK01 від 21.02.2008р.
Також кредитором до Заяви додано Розрахунок заборгованості за договором №02/08/52МK01 від 21.02.2008р., укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 21.12.2021 р.
Згідно даного Розрахунку заборгованість ОСОБА_1 становить:
Разом: 144405,82 USD (5280718,67 UAН).
Курс НБУ на 03.05.2023 USD 36,5686.

Загалом, рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17.09.2020 та постановою Тернопільського апеляційного суду від 10.02.2021 стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк»:
-3164,98 дол.США відсотків за користування кредитним договором;
-125386,69 грн. пені.
В постанові Тернопільського апеляційного суду від 10.02.2021 було встановлено, що 21.02.208 ПАТ КБ «Приват Банк» і ОСОБА_1 було укладено договір застави №0-2/08/52 МК01, згідно якого останній надав в заставу належне йому майно.
Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 21.12.2009 позовні вимоги задоволено, та передано в заклад ЗАК КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставне майно(перелік наводиться). А також майно яке описане в договорі застави №02/08/52МК01 від 21.02.2008.

В рахунок погашення заборгованості ща кредитним договором №02/08/52МК01 від 21.02.2008 в сумі 32894,85 доларів США звернуто стягнення на майно(перелік наводиться), а також майно яке описане в договорі застави №02/08/52МК01 від 21.02.2008 шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

Дане рішення вступило в силу і сторонами не оскаржувалось. На виконання вищевказаного рішення суду був виданий виконавчий лист №2-472/2009 від 21.12.209.Доказів про те, що дане рішення суду виконано в повному обсязі чи частково матеріали справи не містять.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно. Які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання.Тобто, вона може нараховуватися на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності.

Апеляційною інстанцією було встановлено, що із позовної заяви вбачається, та підтверджено в судовому засіданні представником банку, що сума пені за порушення умов кредитного договору нарахована відповідачу у розмірі 877702,63 грн. за період з грудня 2009 по грудень 2015 роки. Отже, враховуючи вище згадані норми законодавства та спеціальний строк позовної давності щодо стягнення пені в один рік перед зверненням банку до суду. В зв`язку з цим, колегія вважала, що із ОСОБА_1 слід стягнути в користь банку 125386 грн. за неналежне виконання кредитного договору, передбаченого п.6.1.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо інше не встановлено договором або законом.Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Після закінчення строку дії кредитного договору та після звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення повного розміру кредитної заборгованості згідно рішення суду, право кредитора нараховувати передбачені договором платежі (як проценти, так і неустойку) за кредитом припинилися й банк мав право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статі 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, пені та штрафу, про що вказано у правових висновках Великої Палати Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 04.07.2018 у справі №310/1534/13-ц (провадження №14-154цс18).

При прийнятті постанови від 10.02.2021Тернопільським апеляційним судом було враховано наведені вище висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також в постанові зазначено про те, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Враховуючи те, що рішенням Козівського районного суду від 21 грудня 2009 року вирішено звернути стягнення на заставне майно для погашення заборгованості по спірному кредитному договору в розмірі 905,82 дол.США по процентах, а позов пред`явлено до суду у грудні 2015 року із зазначенням суми заборгованості по процентах 34434,47 дол.США, колегія суддів вважала безпідставним. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України на нарахування процентів в сумі 31269,49 дол.США, однак таких вимог не було заявлено банком при зверненні до суду у грудні 2015 року.

Згідно поданого кредитором Розрахунку заборгованість ОСОБА_1 становить:

-за тілом кредиту -24222,82 дол.США (885794,62 грн).

Тобто, меньша сума, ніж стягнуто по рішенню Козівського районного суду Тернопільської області від 17.09.2020 ( з врахуванням здійснених оплат).

Згідно поданого кредитором Розрахунку заборгованість ОСОБА_1 становить:

-за процентами 33703,45 дол.США (1232487,98 грн.).

Згідно поданого кредитором Розрахунку заборгованість ОСОБА_1 становить:

-з пені 86479,55 дол.СШ А (3162436,07 грн.).

Курс НБУ на 03.05.2023 дол.США 36,5686.

Сума в доларах станом на 21.12.2021. Сума в гривнях по курсу станом на 03.05.2023.

А тому, з огляду на вищенаведене, підлягають визнанню грошові вимоги за кредитним договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 (по рішенню Козівського районного суду Тернопільської області від 17.09.2020 та постанові Тернопільського апеляційного суду від 10.02.2021 з врахуванням оплат) в сумі:

-24222,82 дол.США заборгованість за кредитом, що еквівалентно станом на 03.05.2023 885794,62 грн.;

-3164,98 дол.США відсотків за користування кредитним договором, що еквівалентно станом на 03.05.2023 115738,89 грн.

-125386,69 грн. пені.

Також суд вважає, що не підлягають визнанню грошові вимоги по заборгованості по кредитному договору № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 в сумі: 30538,47 дол.США процентів та 2970666,31 грн.(81235,44 дол.США) пені , з огляду на те, що:

- постановою від 10.02.2021 Тернопільського апеляційного суду було вже відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у стягненні 31269,49 дол.США процентів, а кредитор знову просить визнати грошові вимоги в сумі 30538,47 дол.США;

- постановою від 10.02.2021 Тернопільського апеляційного суду було вже відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у стягненні 752316,63 грн. пені, що в перерахунку по курсу НБУ 23,91 грн. за один долар США становило 31464,52 дол.США (стягнуто 125386,69 грн. пені (що в перерахунку по курсу НБУ 23,91 грн. за один долар США становило 5244,11 дол.США)), а кредитор знову просить визнати грошові вимоги по сумі пені, в стягненні якої було вже відмовлено та в подальшому ще донараховує суму пені станом на 21.12.2021 в доларах США, що підтверджується банківською випискою за період з 21.02.2008 по 21.12.2021 по рахунку ОСОБА_1 , яка додана кредитором до матеріалів справи.

- постановою від 10.02.2021 Тернопільського апеляційного суду встановлено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Тобто, право заявляти до визнання суму процентів та пені, у стягненні яких відмовлено, та донараховану пеню у кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відсутнє;

-згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

-ЄСПЛ у рішенні від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» звертав увагу, що одним з найважливіших є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитись під сумнів.

-принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат.вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

2. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в своїй Заяві просить суд визнати грошові вимоги:

-заборгованість за договором № 11/07/48MK01 від 15.08.2007 в розмірі 140859,78 грн., з яких 1192071,63 грн. тіло кредиту, 156407,92 грн. проценти, 72380,23 грн. пеня та штрафи.

При цьому Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» як на підставу звернення з даною Заявою в цій частині зазначає про те, що 15.08.2007 Закрите акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_4 уклали кредитний договір №1/07/48МК01 на наступних умовах:банк надав позичальнику кредит у розмірі 4000 дол.США (п.п.1.1.,1.2 договору); строк кредитування по 14.11.2021 (п.п.1.3,2.2.3 договору); розмір відсоткової ставки за правомірне користування кредитом 16,00% на рік на поточну суму кредиту (п.п.2.2.2.,4.1 договору); розмір відсоткової ставки за неправомірне користування кредитом -32,00% на рік на прострочену суму кредиту (п.п.2.2.2.,4.3 договору); період сплати кожного місяця згідно Додатку 1 до договору; розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п.6.1 договору); розмір штрафів за несвоєчасне виконання зобов`язань, яке спричинить звернення до суду -120 грн.+5% від суми позову (п.6.6 договору). Виконання зобов`язань за кредитним договором №1/07/48МК01 було забезпечено порукою фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору поруки №11/07/48МК01 від 15.1.2007. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором і договором поруки заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15.03.201 у справі №2-6152/2011 з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №1/07/48МК01 від 15.08.2007, яка утворилась станом на 10.06.2010 в розмірі 38854,64 дол.США, з яких 32598,23 дол.США тіло кредиту; 4277,1 дол.США відсотки; 99,01 дол.США пеня, 31,57 дол.США штраф (фіксована частина), 1848,72 дол.США штраф (процентна складова). При цьому, еквівалент суми заборгованості у національній валюті в розмірі 307140,20 грн. був визначений судом за курсом НБУ станом на 10.06.2010 7,9181 грн. за 1 дол.США.

Також кредитор зазначає про те, що Велика Палата Верховного суду вже неодноразово висловлювала свою позицію щодо визначення у судовому рішенні суми заборгованості за зобов`язаннями в іноземній валюті, а також порядку виконання таких рішень. При цьому кредитор зіслався на позиції Великої Палати, викладені у постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц. Кредитор дійшов висновку, що стягненню з боржника за судовим рішенням у справі №2-6152/2011 підлягала сума у валюті зобов`язання у доларах США, а не її еквівалент у національній валюті.

Також розмір вимог кредитор визначив із врахуванням абз.4 ч.2 ст.45 КУзПБ та за офіційним курсом гривні до долару США станом на 03.05.2023, який становить 36,5686 гривень за 1 долар США.

В Повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог № б/н від 29.05.2023 (вх.№4618 від 29.05.2023) представник боржника зазначає про часткове визнання заявлених грошових вимог, зокрема:

-заборгованість за договором №11/07/48/МК01 від 15.08.2007 у розмірі, що визначений рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15.03.2011 у справі №2-6152/2011 307 140,20 грн.

Разом з тим, доводи представника боржника суд не приймає до уваги, натомість приймає доводи кредитора Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» викладені у Заяві про грошові вимоги кредитора до боржника, та вважає що підлягають визнанню грошові вимоги по заборгованості за кредитним договором №11/07/48МК01 від 15.08.2007, а саме:

-32598,23 дол.США заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно станом на 03.05.2023 1192071,63 грн.;

-4277,11 дол.США процентів, що еквівалентно станом на 03.05.2023 156407,92 грн.;

-99,01 дол.США пеня, що еквівалентно станом на 03.05.2023 3620,66 грн.;

-31,57 дол.США штраф (фіксована частина), що еквівалентно станом на 03.05.2023 1154,47 грн.;

-1848,72 дол.США штраф (процентна складова), що еквівалентно станом на 03.05.2023 67605,10 грн., -

з огляду на наступне.

Як вбачається із умов кредитного договору №11/07/48МК01 від 15.08.2007 (копія додана до Заяви), Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (Банк) зобов`язувався надати ОСОБА_4 (Позичальник) кредит, а ОСОБА_4 зобов`язувався повернути кредит в сумі 40 000 дол.США. Тобто, зобов`язання виникли в іноземній валюті.

Також рішенням від 15.03.2011 Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі (№2-14236/2010)2-6152/2011 встановлено факт укладення кредитного договору №11/07/48МК01 від 15.08.2007, надання Банком Позичальнику та отримання Позичальником кредиту в сумі 40000 дол.США, виникнення заборгованості Позичальника перед Банком в сумі 38 854,64 дол.США, або 307 340,20 грн. за курсом НБУ станом на дату розрахунку; укладення 15.11.2007 між ОСОБА_1 та Банком договору поруки №11/07/48МК01, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався солідарно відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань за кредитним договором №11/07/48МК01 від 15.08.2007 в тому ж розмірі що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій.

Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням суду від 15.03.2011 Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок погашення кредитного договору №11/07/48МК01 від 15.08.2007 307 140 грн. 20 коп.

Тобто, в резолютивній частині рішення зазначено про стягнення гривневого еквіваленту 38 854,64 дол.США.

Згідно із ч. 1 ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Однак Основний Закон не встановлює заборони використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом ( ч. 2 ст.192 Цивільного кодексу України).

Тобто гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на території України за номінальною вартістю, тоді як обіг іноземної валюти регламентований законами України.

Приписи чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, у якому має бути виражене та виконане зобов`язання, однак не забороняють вираження у договорі грошового зобов`язання в іноземній валюті.

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст.524 Цивільного кодексу України).

За статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики), тобто таку саму суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).

Слід зазначити про те, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.

Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Позичальником отримано кредит за кредитним договором№11/07/48МК01 від 15.08.2007 в іноземній валюті.

Предметом укладеного кредитного договору №11/07/48МК01 від 15.08.2007 є іноземна валюта, яку Позичальник зобов`язувався повернути банку.

Боржник ОСОБА_1 (поручитель), як свідчать встановлені обставини справи, взяті на себе зобов`язання згідно договору поруки з повернення кредитних коштів, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій в іноземній валюті за договором №11/07/48МК01 від 15.08.2007 не виконав.

Рішення від 15.03.2011 Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі (№2-14236/2010)2-6152/2011 не виконано по даний час (доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять).

Згідно абзацу четвертого частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Таким чином, оскільки зобов`язання боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №11/07/48/МК01 від 15.08.2007 визначені в іноземній валюті, рішення від 15.03.2011 Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі (№2-14236/2010)2-6152/2011 боржником не виконувалось з 15.03.2011 року, то кредитором вірно визначено склад і розмір грошових вимог в національній валюті за курсом встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви 03.05.2023.

Щодо складової заявлених до визнання грошових вимог боржником не подано жодних заперечень.

Суд бере до уваги наступні правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у її постановах, а саме:

-заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16).

-обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 18.04.2019 у справі №914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16);

-під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16);

- у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Згідно ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Кредитором витрати на оплату судового збору в сумі 4 962 грн.00 коп. сплачені згідно платіжного доручення №PROM0BTVKZ від 20.01.2022 та 406 грн.00 коп сплачені згідно платіжної інструкції №PROM2BBIXG від 02.05.2023 (електронна виписка).

Однак, кредитор заявив до відшкодування 4540 грн. Вимоги суду щодо подання письмових уточнень щодо прохальної частини Заяви про визнання кредиторських (грошових) вимог, а саме щодо зазначення суми заявлених судових витрат (ухвала суду від 12.05.2023) кредитор не виконав.

Таким чином, 4540 грн. - судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських (грошових вимог) відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

З огляду на наведене вище, норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне Заяву № без номера від 03.05.2022, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх.№3797 від 03.05.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, про визнання кредиторських (грошових) вимог задовольнити частково та визнати грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк у сумі 24222,82 дол.США заборгованість за тілом кредиту та 3164,98 дол.США відсотків, що разом еквівалентно станом на 03.05.2,51 грн., та 125386,69 грн. пені (за кредитним договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008), у сумі 38854,64 дол.США, що еквівалентно станом на 03.05.2,78 грн. (за кредитним договором №1/07/48МК01 від 15.08.2007) та 4540 грн. судового збору. В решті вимог по заборгованості по кредитному договору № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 відхилити.

Визначити черговість задоволення грошових вимог кредитора у відповідності до ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст.9, 45, 47, 113, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Заяву № без номера від 03.05.2022, документ сформований в системі «Електронний суд» (вх.№3797 від 03.05.2023) кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, про визнання кредиторських (грошових) вимог задовольнити частково.

2.Визнати грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, , до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 12.12.2015 року, виданий Козівським РС УДМС України в Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) у сумі 24222,82 дол.США заборгованість за тілом кредиту та 3164,98 дол.США відсотків, що разом еквівалентно станом на 03.05.2023 1001533,51 грн., та 125386,69 грн. пені (за кредитним договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008), у сумі 38854,64 дол.США, що еквівалентно станом на 03.05.2023 1420859,78 грн.( за кредитним договором №1/07/48МК01 від 15.08.2007) та 4540 грн. судового збору.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора:

-в сумі 4540,00 грн. - судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських (грошових вимог) (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів);

*за кредитним договором № 02/08/52МK01 від 21.02.2008

-24222,82 дол.США заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно станом на 03.05.2023 885794,62 грн.;

-3164,98 дол.США відсотків, що еквівалентно станом на 03.05.2023 115738,89 грн., -

вимоги другої черги

-125386,69 грн. пені, -

вимоги третьої черги.

*за кредитним договором №1/07/48МК01 від 15.08.2007

-32598,23 дол.США заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно станом на 03.05.2023 1192071,63 грн.,

-4277,11 дол.США процентів, що еквівалентно станом на 03.05.2023 156407,92 грн., -

вимоги другої черги.

-99,01 дол.США пеня, що еквівалентно станом на 03.05.2023 3620,66 грн.;

-31,57 дол.США штраф (фіксована частина), що еквівалентно станом на 03.05.2023 1154,47 грн.;

-1848,72 дол.США штраф (процентна складова), що еквівалентно станом на 03.05.2023 67605,10 грн., -

вимоги третьої черги.

3.В решті вимог по заборгованості по кредитному договору № 02/08/52МK01 від 21.02.2008 відхилити.

4.Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

5.Ухвалу надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

-Акціонерному товариству комерційний банк Приватбанк, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

-представнику боржника адвокату Кметик Віталію Ярославовичу, вул. Замкова, буд. 14,оф.313, м. Тернопіль, 46001.

-керуючому реструктуризацією Дейнеці В.М., вул.Чехова, 8, Тернопіль, 46003.

Ухвалу підписано: 07 липня 2023 року.

Суддя С.О. Хома