ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"04" липня 2023 р. Справа №914/1507/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Кострик К.,
представники сторін не викликались,
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю САН-ТРАНС ЛОГІСТИК адвоката Паніотов О.
про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, понесених під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю БАУШПАР від 23.02.2023 №23/02-2023(вх.суду від 27.02.2023 №01-05/577/23)
на рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2023, повний текст рішення складено 02.02.2023, суддя Юркевич М.В.,
у справі № 914/1507/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю САН-ТРАНС ЛОГІСТИК, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БАУШПАР, м. Львів
про: стягнення 1 291 801, 46 грн.
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022року ТОВ «Сан-Транс Логістик» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «Баушпар» про стягнення 1 291 801,46 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.01.2023 у справі № 914/1507/22 позов задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 022 028,00 грн заборгованості, 103 709,24 грн пені, 17 220,47 грн - 3% річних, 148 843,75 грн інфляційних втрат та 19 377,03 грн судового збору.
З підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що він вже поніс 8000грн витрат на правову допомогу адвоката та очікує понести ще 6000грн таких витрат.
У судовому засіданні 20.06.2023 представник позивача заперечив щодо апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Також повідомив, що направив до суду клопотання про долучення доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 апеляційну скаргу ТОВ БАУШПАР залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2023 у справі №914/1507/22- залишено без змін.
20.06.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції №4081 від 19.06.2023 на суму 6000грн. Також у цьому клопотанні позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, надану в апеляційному суді.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 у справі №914/1507/22 розгляд заяви представника позивача про прийняття додаткового рішення призначено в судовому засіданні 04.07.2023 без виклику представників сторін.
03.07.2023 від ТОВ БАУШПАР надійшли заперечення на заяву позивача про відшкодування судових витрат, в яких відповідач посилається на те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 14 000грн не є співмірним з складністю даної справи та виконаними адвокатом позивача роботами. Відповідач зазначає, зокрема, що відзив на апеляційну скаргу не містить відмінних аргументів від тих, які були викладені у позовній заяві, а також, що судове засідання апеляційного суду 06.06.2023 фактично не проводилось, так як було відкладене апеляційним судом.
Розглянувши заяву позивача, подану адвокатом Паніотовим О. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача 14 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач скористався своїм правом на подання заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких він посилався, що заявлений позивачем розмір понесених витрат є неспівмірним з складністю справи та обсягом виконаних робіт.
Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи апеляційним судом інтереси позивача представляв адвокат Паніотов О.К. на підставі договору про надання правничої допомоги №15/06-22 від 15.06.2022, укладеного ТОВ «Сан-Транс Логістик» (замовником) та Паніотовим О.К. (виконавцем).
Відповідно до п.1.1 цього договору виконавець зобов`язується надати замовнику правничу допомогу в судовому процесі по господарській справі за позовом замовника до ТОВ «Баушпар», що може включати в себе: аналіз документів, надання консультацій з правових питань, підготовку претензій, листів, підготовку процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь в судових засідання.
01.05.2023 сторони договору про надання правничої допомоги уклали додаткову угоду №1 до договору №15/06-22, згідно з якою виконавець зобов`язується надавати замовнику правничу допомогу в судовому процесі по господарській справі №914/1507/22 в апеляційному суді.
Відповідно до п.2 додаткової угоди ціна послуг за нею становить:
-підготовка відзиву на апеляційну скаргу 8000грн;
-участь виконавця в судовому засіданні 3000грн за участь у режимі відеоконференції.
Платіжною інструкцією від 04.05.2023 №3824 позивач перерахував ФОП Паніотову О.К. 8000грн з призначенням платежу «правнича допомога по справі №914/1507/22», та в подальшому, платіжною інструкцією №4081 від 19.06.2023 перерахував 6000грн з призначенням платежу «правнича допомога по справі №914/1507/22».
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Паніотов О.К. від імені позивача:
- подав відзив на апеляційну скаргу відповідача на 7 арк.;
- брав участь у судових засіданнях 06.06.2023 та 20.06.2023 в режимі відеоконференції.
За змістом пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Як зазначено вище, за результатом розгляду поданого ТОВ «Сан-Транс Логістик» позову суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився апеляційний суд, про задоволення позовних вимог, відтак відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
З умов укладеного позивачем та адвокатом договору вбачається, що сторони погодили фіксований розмір адвокатського гонорару в сумі 14 000грн.
Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, з урахуванням фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем до відшкодування за рахунок відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000грн є неспівмірними по відношенню до наданих адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг (відзив на апеляційну скаргу на 7 аркушах за своїм змістом є подібним до доводів викладених в процесуальних заявах по суті спору, поданих до суду першої інстанції).
Також суд вважає, що сума заявлених позивачем до відшкодування витрат -14 000грн є неспівмірною з складністю самої справи з огляду на предмет та підстави позов-стягнення заборгованості за договором поставки. Окрім того, під час розгляду справи не було призначено судових експертиз, не досліджувалось великої кількості доказів.
Крім того, суд враховує, що додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 28.02.2023 заяву ТОВ «САН-ТРАНС ЛОГІСТИК» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю та присуджено з відповідача на користь позивача 37 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що заяву представника позивача адвоката Паніотова О.К. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу належить задоволити частково та відшкодувати позивачу за рахунок відповідача частину витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00грн, в решті суму витрат залишити за позивачем.
Керуючись статтями 123,126, 129, 244, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву представника ТОВ «Сан-Транс Логістик» адвоката Паніотова О.К. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, понесених під час розгляду апеляційної скарги - задоволити частково.
У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, які визначені статтями 286-291 ГПК України.
Повний текст постанови складено 07.07.2023
Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк
Судді С.М. Бойко
Г.Г. Якімець