ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27.06.2023м. ДніпроСправа № 904/2668/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (м. Павлоград Дніпропетровської області)

до Фізичної особи-підприємця Шевченка Анатолія Олександровича (м. Павлоград Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 258 від 15.10.2012 у загальному розмірі 16 095 грн. 70 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченка Анатолія Олександровича (далі - відповідач) заборгованість за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення №258 від 15.10.2012 у загальному розмірі 16 095 грн. 85 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 13 773 грн. 02 коп. - основний борг;

- 1 731 грн. 42 коп. - пеня;

- 448 грн. 99 коп. - інфляційні втрати;

- 142 грн. 27 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 258 від 15.10.2012 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року теплову енергію, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 13 773 грн. 02 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 5.6. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 01.11.2022 по 01.05.2023 в сумі 1 731 грн. 42 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року в сумі 448 грн. 99 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.11.2022 по 01.05.2023 у сумі 142 грн. 27 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2023 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду №27518/23 від 06.06.2023).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 12.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.06.2023.

Від відповідача надійшов лист (вх. суду № 30818/23 від 23.06.2023), в якому він повідомляє про те, що заборгованість за спірним договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 258 від 15.10.2012 погашена ним у повному обсязі.

Від позивача засобами електронного зв`язку та поштовим зв`язком надійшла заява (вх. суду № 31166/23 від 26.06.2023, вх. суду № 31525/23 від 27.06.2023), в якій він просить суд стягнути з відповідача лише судові витрати, так як після пред`явлення позову ним була оплачена заборгованість у повному обсязі, а саме: 13 773 грн. 02 коп. - основного боргу, 1 731 грн. 42 коп. - пені, 448 грн. 99 коп. - інфляційних втрат та 142 грн. 27 коп. - 3% річних, які були предметом спору.

У підготовче засідання 27.06.2023 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому судом враховані подані позивачем та відповідачем заяви, з яких вбачається, що останні повідомлені про розгляд справи судом.

У вказаному засіданні судом були досліджені докази, надані відповідачем щодо погашення заборгованості у справі, а також, врахована позиція позивача, викладена у поданій до суду заяві.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у заявах позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2012 між Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (далі - постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Шевченком Анатолієм Олександровичем (далі - споживач, відповідач) укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі - договір, а.с.10-11), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується відпустити споживачу своєчасно та відповідної якості теплову енергію для опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплатити надану теплову енергію за встановленими тарифами.

Відповідно до умов пункту 5.1. попередня оплата за теплову енергію здійснюється щомісячно грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються виключно в грошовій формі, у відповідності до встановлених тарифів.

Згідно з пунктом 5.3 договору оплата за теплову енергію здійснюється згідно з рахунком-фактурою.

Разом з тим, позивач зазначає, що відповідачем допущено заборгованість за спожиту теплову енергію, що є порушенням договірних зобов`язань.

Крім того, 07.07.2021 відповідач надіслав на адресу позивача лист, в якому сповістив про те, що вважає спірний договір на відпуск теплової енергії розірваним та в усній заяві зазначив, що самостійно відключив приміщення за адресою: м. Павлоград, вул. Західнодонбаська, 13А, від мереж централізованого опалення.

Позивачем було надіслано лист-відповідь від 14.07.2021, в якій було надане роз`яснення відповідачу, де зазначалося про необхідність виконання вимог чинного законодавства України при відключенні від мережі централізованого опалення, дотримання всіх процедур та надання відповідних документів позивачу.

Вказаний лист-відповідь відповідач отримав 20.07.2021, однак, вимог чинного законодавства по відключенню будівлі від мереж централізованого опалення відповідачем дотримано не було, крім того, оплату за теплову енергію також проведено не було, чим порушено права та охоронювані законом інтереси позивача.

Так, у відповідності до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з положеннями статті 651 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України розірвання договорів здійснюється за згодою сторін, розірвання договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом 11 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 № 1198 (далі - Правила), встановлено, що самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється.

Пунктом 40 Правил встановлено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема:

- дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору;

- вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил;

- погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання,. які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Частиною 6 пункту 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2019 року № 169 встановлено, що відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається.

Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок) Комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення.

Пункт 9 розділу II Порядку передбачає, що для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проекту відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проекту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил.

Пункт 12 розділу II Порядку передбачає, що після виконання робіт із відключення будівлі від ЦО та/або ГВП складається акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води (додаток 2) - по одному примірнику для власника/представника співвласників та кожного виконавця відповідної комунальної послуги, а також для оператора зовнішніх інженерних мереж або іншого суб`єкта господарювання (у разі їх залучення відповідно до пункту 10 цього розділу). Такий акт підписується усіма присутніми під час відключення сторонами: власником/представником співвласників та кожним виконавцем відповідної комунальної послуги, а також оператором зовнішніх інженерних мереж або іншим суб`єктом господарювання (у разі їх залучення).

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника (співвласників) про перегляд умов або розірвання договору про надання відповідної комунальної послуги.

Відповідно до частини 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" (№ 2633 від 02.06.2005), споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Позивач вказує, що відповідач звернувся до позивача із заявою про видачу технічних умов на відключення від системи опалення за адресою: вул. Західнодонбаська. 13/3, м.Павлоград, Дніпропетровська область, та надав витяг з рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 1214 від 23.11.2022 "Про відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води " лише 17.04.2023, тому нарахування за спожиту теплову енергію, які підтверджуються рахунками-фактурами та актами виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 18-33), на думку позивача, є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

Враховуючи вказане, позивач посилається на те, що відповідач оплату за спожиту теплову енергію не здійснив, у зв`язку з чим, станом на 01.04.2023 в останнього утворилась заборгованість у розмірі 13 773 грн. 02 коп., що і є причиною звернення з позовом до суду.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 5.6. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 01.11.2022 по 01.05.2023 в сумі 1 731 грн. 42 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року в сумі 448 грн. 99 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.11.2022 по 01.05.2023 у сумі 142 грн. 27 коп.

В той же час, в процесі розгляду справи судом, відповідачем було повідомлено суд, що заявлений до стягнення борг з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних погашено ним у повному обсязі, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені наступні документи:

- квитанцію від 11.05.2023 на суму 13 773 грн. 02 коп. (а.с. 64);

- квитанцію (особовий рахунок № 258) від 21.06.2023 на суму 2 324 грн. 00 коп. (а.с. 64).

Сплачена відповідачем сума заборгованості за заявленими позовними вимогами підтверджена позивачем, про що останнім вказано у поданій ним заяві у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши документи, додані позивачем та відповідачем, судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість в загальній сумі 16 095 грн. 70 коп., є погашеною у повному обсязі 21.06.2023, тобто після відкриття провадження у справі (12.06.2023) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутня.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо наявності заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також підтвердження належними доказами факту її погашення відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі № 904/2668/23 не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 684 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 16 095 грн. 70 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 2 684 грн. 00 коп., яку було сплачено позивачем згідно з платіжною інструкцією № 1495 від 04.05.2023 на суму 2 684 грн.00 коп.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/2668/23 за позовом Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" до Фізичної особи-підприємця Шевченка Анатолія Олександровича про стягнення заборгованості за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 258 від 15.10.2012 у загальному розмірі 16 095 грн. 70 коп.

Повернути Комунальному підприємству "Павлоградтеплоенерго" (вулиця Промислова, будинок 13-А, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400; ідентифікаційний код 03342250) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2 684 грн. 00 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією № 1495 від 04.05.2023, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.06.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний - 29.06.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко