ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 липня 2023 рокуСправа № 912/209/21(912/1186/23)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали позовної заяви

Приватного підприємства "Вісмут" (вул. Юрія Липи, 4, м. Кропивницький, 25005), в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Христенка В.В.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс", вул. Виставкова Перша, будинок 29М, смт. Нове(з), м. Кропивницький, 25014

про визнання недійсним пункту договору та стягнення 653 425,68 грн

в межах справи №912/209/21

про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут" (вул. Юрія Липи, 4, м. Кропивницький, 25005)

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 07.06.2022 визнано ПП "Вісмут" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 07.06.2023, ліквідатором ПП "Вісмут" призначено арбітражного керуючого Різника О.Ю.

Ухвалою від 23.01.2023 господарський суд відсторонив арбітражного керуючого Різника О.Ю. від виконання повноважень ліквідатора ПП "Вісмут" та призначив ліквідатором ПП "Вісмут" у справі №912/209/21 арбітражного керуючого Христенка В.В.

04.07.2023 до суду надійшла позовна заява ПП "Вісмут" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Христенка В.В. (позивач) № 02-01/38/593 від 04.07.2023, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" наступного змісту:

- визнати недійсним п. 4.4. Договору купівлі-продажу № 254/1 від 10.06.2019;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс грошові коти у розмірі 16 239,02 євро, що у гривневому еквіваленті на день, що передував даті подання позову. становить 653 425,68 грн, як платежі, що сплачені у якості відшкодування вартості предмета купівлі-продажу за договором купівлі-продажу № 254/1 від 10.06.2019.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною ставка судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем за подання поданої позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 5 368,00 грн з посиланням на п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає подання арбітражним керуючим або кредитором заяви про визнання недійсними правочинів боржника.

Частина 4 названої статті вказує, що за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд постановляє ухвалу.

Разом з цим, арбітражним керуючим подано до суду саме позовну заяву, яка розглядається в межах справи про банкрутства, але у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України, за результатами розгляду якої судом ухвалюється рішення.

Суд звертає увагу, що в даному випадку позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на норми матеріального права, а саме статтями 202, 203, 215, 217, 692, 693 Цивільного кодексу України, які мають бути розглянуті у позовному провадженні.

Таким чином, застосування у даному випадку положень підпункту 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та посилання на підтвердження своєї позиції на постанову Верховного Суду у справі № 915/441/18 від 24.04.2019 є помилковими.

Згідно висновку Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі №905/1818/19, зазначено, що визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом хоч в межах основної справи про банкрутство боржника, але у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

За розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами КУзПБ, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Водночас ставки судового збору за подання заяв в основній процедурі банкрутства передбачені підпунктами 8-10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

З підстав викладеного, розмір судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості на користь банкрута підлягає визначенню відповідно до підпункту 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 2 684,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, подавши вказаний позов позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 12 485,39 грн (2 684,00 грн за вимогу немайнового характеру про визнання недійсним пункту договору та 9 801,39 грн за вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості).

Вказане свідчить про недоплату судового збору в розмірі 7 117,39 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Також, у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу вимог частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Таким чином, у відповідності до вимог процесуального закону, на позивача покладається обов`язок надіслання учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів саме листом з описом вкладення.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009 підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.

Виходячи з викладеного, належним доказом відправлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є саме опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, позивачем зазначених вимог не виконано.

Так, на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів заявником надано до суду опис вкладення від 04.07.2023, з якого вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" направлено позовну заяву № 02-01/38/563 від 04.07.2023 тоді як до суду подано позовну заяву за № 02-01/38/593.

Викладені обставини викликають сумнів щодо направлення відповідачеві саме того позову, який надано до суду.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не було надано належних доказів виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 164, статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви арбітражного керуючого, ліквідатора Христенка В.В. без руху із встановленням строку та способу усунення її недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись Кодексом України з питань банкрутства та ст.ст. 3, 12, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства "Вісмут" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Христенка В.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" про визнання недійсним пункту договору та стягнення 653 425,68 грн, поданої в межах справи №912/209/21 про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут" - залишити без руху.

2. Арбітражному керуючому Христенку В.В. усунути встановлені при поданні заяви, недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду:

- належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (докази доплати судового збору в сумі 7 117,39 грн);

- належні докази належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів;

3. Роз`яснити Арбітражному керуючому Христенку В.В., що у відповідності до ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали надіслати Приватному підприємству "Вісмут" в особі ліквідатора Христенка В.В. електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суддя В.В.Тимошевська