ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1273/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Чередка А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 (суддя Первушин Ю.Ю.)

у справі № 904/1273/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 43, )

до боржника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" (52370, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Козаче, )

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 43, ) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 01.03.2023 (вх. № 187/23 від 10.03.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" (52370, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Козаче, ).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" () про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" () від 01.03.2023 вих. № 1 (вх. 187/23 від 10.03.2023) залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/1273/23 та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що він належним чином повідомив кредитора про дату та час розгляду справи, направивши ухвалу суду на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, яка не є офіційною електронною адресою ТОВ «Суффле Агро Україна» чи її представника. Заявником не було отримано жодного процесуального документа у даній справі. Адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 була зазначена в заяві не як офіційна електронна адреса кредитора, а як адреса для листування з одним iз представників Кредитора. При цьому, вказана електронна адреса не є офіційною електронною адресою адвоката Нечитайло Т.В., оскільки офіційною адресою адвоката Нечитайло Т.В. є електронна адреса ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується даними з його особистого кабінету Електронного суду. Верховний Суд зазначав, що факт отримання копії рішення суду засобами електронної пошти на електронну адресу представника не тягне за собою правових наслідків, передбачених статтею 242 ГПК України. Частиною п`ятою статті 6 ГПК України передбачено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Таким чином, відповідно до ч.6 ст. 242 ГПК України, отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на неофіційну електронну адресу представника не вважається днем вручення судового рішення. Окрім того апелянт зазначає, що у paзi відсутності доказів отримання кредитором та боржником ухвали суду про призначення заяви до розгляду та ненадання боржником відзиву, суд в межах строку передбаченого ч.2 ст.35 КУзПБ повинен був відкласти розгляд справи відповідно до п.1 ч.2 ст.202 ГПК України, а не залишати без розгляду заяву при першій неявці Кредитора.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/1273/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін на 22.06.2023 о 11 год. 30 хв.

Боржником подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти доводів апеляційної скарги та зазначає, що вказавши у заяві про відкриття провадження у справі свою електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_2), уповноважений представник ТОВ «Суффле Агро Україна», адвокат Нечитайло Т.В., як учасник справи, тим самим висловив свій намір, принаймні не заперечував, щоб саме ця електронна адреса, як засіб комунікації, використовувалась Господарським судом Дніпропетровської області . Виходячи з принципу «презумпції обізнаності», вищезазначені обставини у даній справі вказують на те, що представник ТОВ «Суффле Агро Україна», який підписав заяву про відкриття провадження у справі, та якому місцевим господарським судом цілком правомірно адресовано ухвалу суду першої інстанції від 15.03.2023 у справі №904/1273/23 саме на зазначену ним адресу електронної пошти, знав або принаймні повинен був дізнатися про надіслану судом ухвалу від 15.03.2023. Проте, як стверджує Скаржник в апеляційній скарзі, заявником нібито не було отримано жодного процесуального документа у даній справі, а відтак, можливо дійти цілком логічного та обґрунтованого висновку про те, що представники ТОВ «Суффле Агро Україна», в тому числі адвокат Нечитайло Т.В., здійснювали бездіяльність та не демонстрували готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи №904/1273/23, зокрема не виявили зацікавленості та не вжили жодних заходів, щоб своєчасно та оперативно дізнатися про наявність відповідної ухвали суду від 15.03.2023, якою було призначено на 23.03.2023 підготовче засідання у справі №904/1273/23.

В судове засідання 22.06.2023 з`явилися представники сторін.

Представник апелянта в судовому засіданні 22.06.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для подальшого розгляду.

Представник боржника заперечив проти задоволення апеляційної скарги, в тому числі з підстав, викладених у поданому ним відзиві, просив ухвалу суду залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 01.03.2023 (вх. № 187/23 від 10.03.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" ().

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" прийнято до розгляду та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 23.03.2023 о 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023, у тому числі було зобов`язано заявника надати у засідання для огляду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також первинну документацію на підтвердження виконання умов Договору поставки №130038246 від 02.02.2021, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство, Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" у строк до 22.03.2023 надати до господарського суду відзив на заяву кредитора, докази в обґрунтування заперечень, докази щодо відсутності спору про право по вимогах, заявлених кредитором, баланс на останню звітну дату, докази оплати заборгованості (у разі наявності), копію статуту.

Вказана ухвала суду була надіслана на електронні адреси кредитора, боржника, арбітражного керуючого Микитюк А.І. , органу державної виконавчої служби, державного реєстратора за місцезнаходженням боржника, які були зазначені в заяві кредитора та матеріалах доданих до заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" () від 01.03.2023 вих. № 1 (вх. 187/23 від 10.03.2023) залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу господарський суд зазначив, що у підготовче судове засідання, призначене на 23.03.2023 представник кредитора/заявника не з`явився, про час та місце судового засідання був обізнаний, поважних причин неявки суду не вказав, клопотання про розгляд справи без його участі не надав, оригіналів доказів які суд просив надати для огляду у судове засідання не надав. Ненадання оригіналів доказів фактично унеможливило проведення перевірки судом обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство. Неявка до судового засідання представника кредитора/заявника не перешкоджає проведенню підготовчого засідання. З огляду на вимоги Кодексу України з процедур банкрутства, судом проведено судове засідання призначене на 23.03.2023 без участі сторін, проте суд прийшов до висновку, що відсутність оригіналів документів, які суд зобов`язав кредитора надати до підготовчого засідання для огляду, позбавила суд можливості прийняти рішення в порядку та в строки передбачені статтею 39 КУзПБ.

Щодо викладених обставин колегія зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасниками у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України встановлені права та обов`язки сторін, згідно якої, учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

За змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19 зазначила, що у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з обов`язком такої особи подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності (відповідний висновок).

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Приписами ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Повідомлення учасників справи передбачено статтею 120 ГПК України. Так, за положеннями частин першої-третьої суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За приписами частини п`ятої статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 п. 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Пунктом 5 розділу І Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень; офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Відповідно до пункту 42 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Верховним Судом в постановах від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20, від 27.03.2023 у справі №910/16794/19 викладено висновок, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

В постановах від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 19.12.2022 у справі №922/647/22, від 22.12.2022 у справі № 922/40/22, від 21.02.2023 у справі № 8/107, від 22.03.2023 у справі № 1313/665/2012 Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на неофіційну електронну адресу не вважається днем вручення судового рішення.

Отже здійснене судом повідомлення про дату, час і місце судового засідання слід вважати належним, якщо при цьому були дотримані вимоги ст. ст. 121, 122, 242 ГПК України.

Матеріали справи не містять доказів направлення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та призначення підготовчого судового засідання учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вказану ухвалу було надіслано судом лише на електронні адреси учасників справи, які містяться в матеріалах заяви з електронної адреси суду.

Таким чином направлення судом на електронну адресу кредитора, зазначену ним в заяві, не можна вважати, що суд повідомив останнього в порядку п.37 гл.2 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС, оскільки вказана ухвала суду першої інстанції не була надіслана засобами підсистем ЄСІТС.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст. 37, 38 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд за наслідком надходження заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство приймає рішення щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, залишенням її без руху або поверненням заяви без розгляду у разі її відкликання.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від заявника надійшла заява про відкликання заяви про відкриття провадження у справі; заявником до цього суду подано іншу заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо того самого боржника і щодо такої заяви на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, повернення заяви про відкриття провадження у справі.

Таким чином положеннями ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено право суду повернути заяву про відкриття провадження у справі без розгляду на стадії вирішення питання щодо прийняття відповідної заяви, тобто до проведення підготовчого засідання.

За приписами ч. 1-3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Згідно з ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Частиною 2 статті 35 Кодексу України з питань банкрутства передбачено, що підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Отже у випадку неявки кредитора у підготовче засідання та ненадання витребуваних судом документів, необхідних для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство, господарський суд не був позбавлений можливості відкласти підготовче засідання в межах строків встановлених статті 35 Кодексу України з питань банкрутства.

Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Тобто за результатами підготовчого засідання суд приймає одне з двох вищезазначених процесуальних рішень: про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрохім" без розгляду з підстав не забезпечення явки представника у судове засідання, ненадання витребуваних судом документів, не відповідає приписам ст. 34, ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів.

Крім того процесуальне рішення як залишення заяви без розгляду за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі у підготовчому засіданні, не передбачене ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Господарський суд після прийняття заяви до розгляду та призначення дати судового засідання мав надати оцінку усім обставинам і причинам неявки учасників справи, вирішити питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи з дотриманням балансу процесуальних гарантій розумності строків розгляду справи судом та забезпечення прав особи на судовий захист, участь у своїй справі, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом.

Зазначене не було враховано місцевим судом, з огляду на що ухвала суду про залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" без розгляду підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Беллет проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

За таких обставин, встановивши обґрунтованість доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до господарського суду для продовження розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 280 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Положеннями ч. 3 ст. 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського, розподіл суми судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 226, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі № 904/1273/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/1273/23 скасувати.

Справу №904/1273/23 направити до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 04.07.2023

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А.Коваль

Суддя А.Є.Чередко