ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 Справа № 914/298/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Експрес Груп, м. Львів

до відповідача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

про зобов`язання внести зміни до договору

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Експрес Груп до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зобов`язання внести зміни до договору оренди нерухомого майна № Ф-8565-13 від 21.02.2013.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 01.02.2023 відкрито загальне позовне провадження.

Хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 31.05.2023 прийнято заяву позивача про зміну предмета позову; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 28.06.2023.

У судове засідання 28.06.2023 сторони явку повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлені належним чином.

Беручи до уваги закінчення строку розгляду спору, достатність доказів у справі для її вирішення, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Аргументи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно відмовив в укладенні договору про внесення змін до договору оренди в частині зміни орендованої площі. Тому позивач просив зобов`язати відповідача укласти з ним договір про внесення змін до договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна від 21.02.2013 у наступній редакції:

Викласти пункт 1.1 договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна вiд 21.02.2013 у наступній редакції:

"1.1. Орендодавець на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати, а ОРЕНДАР прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлове приміщення першого поверху, що позначене в технiчнiй документації під індексом 49, площею 20,4 кв.м, які розташовані в будівлі (під літ. "А-2") за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, буд 5а (п`ять-а), далi - Об`єкт оренди, що знаходиться на балансі Львівського міського підприємства Агенція ресурсів Львівської міської ради, надалі БАЛАНСОУТРИМУВАЧ i належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради (код платника податкiв згiдно ) на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 28.03.2008 року згідно рiшення № 227, зареєстрованого державним реєстратором речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С. 21.02.2013 р. за реєстраційним номером 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2013 року, індексний номер 615..

2. Даний договір про внесення змiн набирає чинності з 14 травня 2020 року та є невід`ємною частиною договору..

У письмових поясненнях відповідач зазначив, що позовна вимога про зобов`язання укласти угоду про внесення змін до договору є перебиранням повноважень орендодавця; відповідач не виявив безумовної згоди на внесення змін до договору; враховуючи відсутність правового врегулювання питання щодо укладення договорів датою, що вже минула, вважає відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, ствердив, що враховуючи відсутність поданого позивачем попереднього розрахунку судових витрат разом із позовною заявою, така обставина є підставою для відмови у їх відшкодуванні.

Обставини справи.

21 лютого 2013 року Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі - Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Груп» (далі - Орендар) уклали договір оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна від 21.02.2013 (далі - договір), предметом якого є оренда нежитлових приміщень загальною площею 622,2 кв. м, а саме приміщення підвалу (індекси І-ХХIV включно) площею 601,8 кв. м та приміщення першого поверху під індексом 49 площею 20,4 кв.м, які розташовані в будівлі за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 5а.

Відповідно до пункту 4.1 термін дії договору визначено на 10 років, з 21 лютого 2013 року до 21 лютого 2023 року включно.

14 квітня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про укладення договору про внесення змін до договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна від 21.02.2013, в якій просив виключити з переліку орендованого майна нежитлові приміщення підвалу (індекси І-ХХIV включно) площею 601,8 кв. м, які розташовані в будівлі за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 5а у зв`язку недоцільністю та відсутністю потреби у використанні зазначеного приміщення підвалу, змінити у зв`язку з цим розмір та розрахунок орендної плати.

Звернення про внесення змін до договору було отримано у Центрі надання адміністративних послуг 21.04.2020.

10 липня 2020 року відповідач надав відповідь на звернення позивача.

У відповіді відповідач з посиланням на пункт 123 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, зазначив про необхідність повернення балансоутримувачу - ЛКП Агенція ресурсів Львівської міської ради по акту приймання-передачі орендованих приміщень, які не будуть використовуватися у належному санітарно-технічному стані.

Оскільки акт приймання-передачі відсутній, відповідач ствердив про відсутність можливості вирішення питання по суті звернення, тому заяву про внесення змін до договору вирішив повернути без виконання.

Позивач вважає таку відмову від укладення змін до договору незаконною.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Сторонами у справі 21.02.2013 укладено договір оренди № Ф-8565-13 зі строком дії до 21.02.2023.

Враховуючи приписи пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27 травня 2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» договір оренди є продовжений.

Як зазначено вище, позивач 14.04.2020 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до договору шляхом відмови від частини орендованих приміщень.

У пункті 4 статті 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначено, що Порядком передачі майна в оренду (далі - Порядок) встановлюються особливості внесення змін до умов договорів оренди та підстав для внесення таких змін, зокрема щодо зміни площі орендованого приміщення.

Пунктом 123 Порядку передбачено, що договір оренди може бути змінений у частині зміни площі орендованого майна, якщо зміна площі відбувається внаслідок відмови орендаря від частини орендованого приміщення за умови, що частина приміщення, від якої орендар відмовляється, може бути самостійним об`єктом оренди, що має окремий вхід і може користуватися попитом, та бути переданим в оренду іншим особам. У такому разі орендодавець одночасно звертається до балансоутримувача із заявою про включення до Переліку першого типу частини приміщення, від якої відмовився орендар.

У позові зазначено, що приміщення, від яких відмовилось ТОВ "Експрес Груп", може бути самостійним обєктом оренди, оскільки є ізольованими від інших приміщень будівлі, становлять собою повністю усі підвальні приміщення, які є в будівлі, обладнані окремими входами з двору, які закриваються та електроосвітленням, перебувають у належному санітарному стані. Відповідач не спростував доводів, викладених позивачем.

Тобто позивач дотримався вимог, які передбачені пунктом 123 Порядку, а саме, подав заяву про відмову від частини приміщення, які можуть бути самостійним об`єктом оренди.

Відповідно до пункту 130 Порядку орендодавець протягом десяти робочих днів з моменту отримання заяви орендаря про зміни до договору оренди:

приймає рішення про задоволення заяви або про відмову у задоволенні заяви у випадках, передбачених цим пунктом Порядку;

надсилає заяву для погодження уповноваженому органу управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, відповідно до вимог законодавства, статуту або положення балансоутримувача.

Уповноважений орган управління протягом 40 робочих днів надає погодження або відмову у погодженні на внесення змін до договору оренди. Відсутність погодження або відмови у погодженні уповноваженого органу управління протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви вважається погодженням уповноваженого органу управління рішення про задоволення заяви про внесення змін до договору оренди.

Орендодавець протягом п`яти робочих днів з дати отримання погодження уповноваженого органу управління на внесення змін до договору оренди приймає рішення про задоволення заяви орендаря.

Орендодавець протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення про задоволення заяви орендаря готує проект додаткової угоди до договору оренди.

Орендодавець надсилає орендарю і балансоутримувачу лист про відмову у внесенні змін до договору оренди, що обов`язково містить обґрунтування та підстави прийнятого рішення, якщо:

орендодавець в межах своєї компетенції прийняв мотивоване рішення про відмову в задоволенні заяви орендаря про внесення змін до договору оренди;

уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, прийняв рішення про відмову у внесенні змін до договору оренди.

Згідно з пунктами 2, 3 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Проте відповідач з порушення строку для надання відповіді та з порушенням зазначених приписів фактично відмовив позивачу у внесенні змін до договору та повернув без розгляду пакет документів.

Суд вважає таку відмову відповідача незаконною, оскільки ні приписи Порядку, ні Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не передбачають такої підстави для відмови у внесенні змін в договір в частині зміни орендованих приміщень як відсутність акта приймання - передачі майна балансоутримувачу.

Тому відповідь відповідача не містить належного обґрунтування фактичної відмови від внесення змін до договору оренди.

Слід зазначити, що така відмова позбавила позивача права на передбачену законом можливість зміни площі орендованого приміщення та можливості відповідачу ще у 2020 році передати таке приміщення в оренду іншим особам.

Відповідно до абзацу 11 частини другої статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин. Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення, як один із способів установлення господарських правовідносин, є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання.

Проте позивач просив суд зобов`язати відповідача укласти з ним договір про внесення змін у редакції, наведеній у заяві від 16.05.2023, тобто шляхом внесення змін до договору за рішенням суду.

Звернення до суду з вимогою про визнання змін до договору укладеними у наданій позивачем редакції перебуває в межах способу захисту "про встановлення, зміну і припинення господарських правовідносин" відповідно до абзацу 11 частини другої статті 20 та статті 187, 188 Господарського кодексу України та не вимагає застосування інших способів захисту судом, зокрема, й за ініціативою суду в порядку, визначеному частиною другою статті 5 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою поновлення порушеного права позивача, його позовну вимогу слід тлумачити як вимогу про визнання укладеними змін до договору в редакції, запропонованій позивачем.

Поряд з цим, позивач у проекті договору, а саме, у пункті 2 зазначив, що договір про внесення змін набирає чинності з 14 травня 2020 року.

Мотивуючи визначення дати позивач ствердив, що зобов`язання прийняти рішення про задоволення заяви або відмову у такому задоволенні відповідач мав прийняти протягом 10 робочих днів з дати отримання заяви. Оскільки заява отримана відповідачем 21.04.2020, рішення повинно було бути прийнятим не пізніше 6 травня 2020 року, а проект додаткової угоди до договору оренди мав бути підготовлений не пізніше 13.05.2020.

Суд не погоджується з такими вимогами та твердженнями позивача, враховуючи таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 921/530/18 висловлено позицію, що якщо договір змінений судом, то відповідне договірне зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням законної сили (частина 3 статті 653 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна від 21.02.2013 з моменту набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні решти вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, судовий збір покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони.

Тому судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати укладеним з моменту набрання рішенням законної сили договір про внесення змін до договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна від 21.02.2013 у такій редакції:

м. Львів дата

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, надалі - ОРЕНДОДАВЕЦЬ, що знаходиться за адресою м. Львів, пл. Галицька, 15, код 25558625, з однієї сторони та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Груп», надалi - ОРЕНДАР, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 5а, код 38057535, в особі директора Комана Миколи Романовича, який діє на підставі статуту, з іншої сторони, надалі разом іменуються сторони, а кожна окремо сторона уклали договір про внесення змін до договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна від 21.02.2013, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С. про наступне:

Викласти пункт 1.1 договору оренди № Ф-8565-13 нерухомого майна вiд 21.02.2013 у наступній редакції:

"1.1. Орендодавець на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати, а ОРЕНДАР прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлове приміщення першого поверху, що позначене в технiчнiй документації під індексом 49, площею 20,4 кв.м, які розташовані в будівлі (під літ. "А-2") за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, буд 5а (п`ять-а), далi - Об`єкт оренди, що знаходиться на балансі Львівського міського підприємства Агенція ресурсів Львівської міської ради, надалі БАЛАНСОУТРИМУВАЧ i належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради (код платника податкiв згiдно ) на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 28.03.2008 року згідно рiшення № 227, зареєстрованого державним реєстратором речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С. 21.02.2013 р. за реєстраційним номером 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2013 року, індексний номер 643537..

Реквізити сторін.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, місто Львів, пл. Галицька, будинок 15; ідент. код: 25558625) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Експрес Груп (місцезнаходження: 79026, місто Львів, вулиця Володимира Великого, будинок 5А, ідент код: 38057535) 2 684, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.07.2023.

Суддя Галамай О.З.