ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Справа № 918/246/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

заявника: Нечитайло Т.В. - адвокат;

боржника: Гуль Н.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 18.04.23р. суддею Торчинюком В.Г. у м.Рівному, у справі № 918/246/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23.

1.2. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006" за заявою від 09.03.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна".

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Судом встановлено, що між сторонами існує спір про право, і вказана обставина не підтверджується виключно твердженням боржника про той факт, що аграрна розписка оспорюється в іншому судовому процесі, що також підтверджується доказами, зокрема договорами на поставку сільськогосподарської продукції, актами зарахування зустрічних однорідних вимог.

2.2. Між сторонами існують тривалі господарські зобов`язання і відповідно, надана аграрна розписка не є безспірною, як вказувало у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Суффле Агро Україна, адже боржник заперечує факт існування заборгованості. Заявником не надано суду доказів, які б підтверджували, що кредитор звертався до боржника з вимогою про виконання аграрної розписки.

2.3. Разом з тим, Аграрною розпискою і Законом України Про аграрні розписки встановлено порядок її виконання, а також визначені дії кредитора у випадку не виконання боржником аграрної розписки. Згідно п.21 фінансової аграрної розписки від 16.02.2021, у разі не виконання боржником зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний ній строк кредитор має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому чинним законодавством для виконання правочинів, що встановлюють безумовне грошове зобов`язання. Згідно п. 22 у разі відсутності у боржника грошових коштів та/чи предмета застави для забезпечення виконання зобов`язань перед кредитором за аграрною розпискою кредитор має право на задоволення своїх вимог за рахунок іншого будь-якого майна боржника.

2.4. ТОВ Суффле Агро Україна не надано доказів, що він звертався до уповноваженої особи вчиняти нотаріальні дії особи/органу, за вчиненням виконавчого напису на фінансовій аграрній розписці від 16.02.2021 року №297.

2.5. В матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту відсутності у ТОВ ІДЕК-2006 ознак неплатоспроможності. Серед іншого судом встановлено, що станом на 01 січня 2023 року кількість найманих працівників ТОВ ІДЕК-2006 становила 85 чол., що підтверджується штатним розписом підприємства. Місячний фонд оплати праці становить 1 187 470, 00 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості обліку необоротних активів, станом на 30.03.2023 року вартість основних засобів з урахуванням зносу становить 79 038 979,61 грн. За 2022 рік ТОВ ІДЕК-2006 було сплачено до бюджету податків на загальні суму 5 814 118,66 грн.

2.6. ТОВ ІДЕК-2006 не відповідає ознакам неплатоспроможності, що підтверджується долученими до відзиву на заяву доказами, та не спростовано заявником. Наявність спору про право, в межах заявлених грошових вимог, а також відсутність ознак неплатоспроможності ТОВ ІДЕК-2006, з урахуванням зазначених вище норм права, вказують на те, що відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ ІДЕК-2006.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23, в якій просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23 скасувати. Справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, мають значення для справи - взагалі не було з`ясовано, на яку суму Боржник отримав товару за договором поставки, оскільки саме боржник посилається на дані обставини. Також не було з`ясовано, чи є поставлена кукурудза заставним майном і якими документами підтверджується звернення стягнення на заставне майно; скільки було вирощено кукурудзи Боржником у 2021 році. Також має місце не відповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; судом було визнано встановленими обставинами нібито наявність спору про право щодо заборгованості, хоча цей спір є виключно формальним, а не сутнісним. Висновок суду «вказане свідчить про те, що між сторонами існують тривалі господарські зобов`язання і відповідно, надана аграрна розписка не є безспірною», є не просто невідповідним, а абсурдним та не посилається на жодну норму законодавства. В порушення статей 1, 39 Кодексу України з процедур банкрутства суд першої інстанції не відкрив провадження у справі про банкрутство.

3.3. Щодо обставин справи та доказів часткової безспірності вимог Кредитора в сумі 16 228 080,00 грн, скаржник зазначає, що безспірність заборгованості підтверджується не Договором поставки, а фінансовою аграрною розпискою, що була видана на його виконання, а фактичні обставини справи включають опис обставин щодо виконання та укладення Договору поставки виключно для спростування доводів оскаржуваної ухвали. 13.02.2020 між ТОВ «Суффле Агро Україна» в якості Продавця та ТОВ «ІДЕК-2006» в якості Покупця було укладено Договір поставки № . Додатком № 3 від 03.12.2020 сторони продовжили дію Договору на 2021 рік. Додатком № 6 від 22.02.2022 сторони продовжили дію Договору на 2022 рік. Таким чином, фактично Кредитор за вказаним Договором погодився фінансувати посівні кампанії Боржника у 2020-2022 роках, що і було зроблено на суму, про що піде далі, понад 74 млн. грн. У 2020-2022 роках на підставі Договору Кредитором було поставлено Боржнику товарів на загальну суму 74910411,12 грн., що підтверджується доданими до даної апеляційної скарги видатковими накладними.

3.4. 16.02.2021 ТОВ «ІДЕК-2006» було видано на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» фінансову аграрну розписку, відповідно до умов якої ТОВ «ІДЕК-2006» зобов`язалося до 31.10.2021 року сплатити ТОВ «Суффле Агро Україна» безумовне грошове зобов`язання у розмірі 16 228 080 грн. Станом на момент звернення із заявою до суду Розписка залишається невиконаною та непогашеною на повну суму безумовного грошового зобов`язання 16228080 грн. Так, згідно частини 1 статті 13 Закону України «Про аграрні розписки», наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

3.5. В спростування аргументів оскаржуваної ухвали та юридичного статусу Аграрної розписки скаржник звертає увагу суду норму 202 ЦК України щодо односторонніх правочинів, та зазначає про висновки Верховного Суду у постанові від 30.03.2021 у справі № 910/14168/19: «аграрна розписка не є договором». Аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закон України «Про аграрні розписки» який, відповідно до Преамбули, регулює відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок, визначає порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів. Стаття 1 вказаного Закону дає визначення понять, важливі для розуміння змісту та призначення аграрної розписки, зокрема, аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах; боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах; кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом. Очевидно, що кредитором може бути не будь-яка особа, а та, яка фактично фінансує сільгоспвиробника на підставі інших договорів. Отже, посилання в Аграрній розписці на Договори поставки направлене виключно на підтвердження юридичного статусу кредитора Відповідача.

3.6. З урахуванням положень вказаного закону, зокрема, статей 2, 5, 6 аграрну розписку в жодному разі не можна ототожнювати із договором поставки (чи іншим), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника, оскільки наявність такого зустрічного зобов`язання необхідна виключно для підтвердження статусу кредитора та можливості видачі аграрної розписки (Ця норма є аналогічною до норми статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», яка встановлює, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги). Більше того, аграрна розписка є абсолютно іншим та самодостатнім правочином, що додатково доводиться.

3.7. Щодо необов`язковості посилання в Аграрній розписці на договір, який встановлює зустрічне зобов`язання, апелянт звертає увагу апеляційного суду на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.12.2021 у справі №924/187/21 та зазначає, що Закон прямо не вимагає обов`язкового зазначення у аграрній розписці конкретного зобов`язання, на виконання якого вона видана. Таким чином, для набуття статусу кредитора за аграрною розпискою відповідно до статті 1 Закону у спірних правовідносинах визначальним є доведення позивачем та встановлення судами наявності зобов`язальних відносин за договором (договорами), за якими боржником за аграрною розпискою було видано таку аграрну розписку, а не зазначення реквізиту такого договору (договорів) у фінансовій аграрній розписці, виключні вимоги, до змісту якої визначаються статтею 6 Закону. В підтвердження наведеного, апелянт також зазначив про висновки Верховного Суду у справі 924/129/21 постанова від 09.12.2021 та у справі 924/187/21 у постанові від 02.12.2021.

3.8. Щодо співвідношення Аграрної розписки та договору, в контексті виконання договору та аграрної розписки скаржник також посилається на сформовану судову практику Верховного Суду у справі № 924/233/21 постанова від 27.01.2022, у справі № 910/14168/19 постанова від 30.03.2021, у справі № 925/1282/20 від 13.07.2021.

3.9. Щодо співвідношення понять «аграрна розписка» та «забезпечувальне зобов`язання», скаржник зазначає, що Аграрна розписка не є забезпечувальним зобов`язанням (забезпеченням) в розумінні Глави 49 ЦК України. Дана словесна конструкція не має жодного юридичного значення та не змінює юридичної природи Аграрної розписки, вона направлена виключно на підтвердження кредиторського статусу Кредитора, а іншими словами - підтвердження юридичного факту того, що Кредитор взагалі може бути кредитором за Аграрною розпискою, оскільки має зустрічне зобов`язання у відношенні до Боржника (сільгоспвиробника), за яким здійснює 8 його фінансування чи поставляє товари. Також звертає увагу суду, що стаття 6 Закону України «Про аграрні розписки» містить вимоги до форми та істотні умови фінансової аграрної розписки, а також застереження про те, що «документ, що не відповідає вимогам цієї статті, не є аграрною розпискою» Отже, аграрна розписка, виконання якої ставилося б у якусь залежність, мало б якісь умови чи просто не було безумовним, не є аграрною розпискою в розумінні Закону України «Про аграрні розписки».

3.10. Щодо виконання зобов`язань за Аграрною розпискою - між сторонами відсутні будь-які інші документи, що свідчили б про оплату за Аграрною розпискою чи припинення зобов`язання за нею будь-яким іншим чином. Отже, є безспірним доведеним фактом те, що Аграрна розписка взагалі не погашалася Боржником. Фінансова аграрна розписка є правочином, що містить безумовне грошове зобов`язання Позивача сплатити 16 228 080,00 грн у строк до 31.10.2021 року на рахунок Відповідача НОМЕР_1 в АТ "Креді Агріколь Банк". Дане зобов`язання є безумовним, тобто не залежить від будь-яких інших юридичних фактів, дій, подій, обставин, правочинів, у тому числі Договорів поставки. Посилання в п. З Аграрної Розписки на Договір поставки не є обов`язковим відповідно до законодавства і здійснене виключно із метою підтвердження статусу Кредитора відповідно до статті 1 Закону України «Про аграрні розписки» і жодним чином не змінює правової природи та/чи правового регулювання Аграрної розписки. Належним виконанням Аграрної розписки мала бути виключно оплата Боржником одним траншем 16228080,00 грн у строк до 31.10.2021 року на рахунок Кредитора НОМЕР_1 в АТ "Креді Агріколь Банк" на підставі Аграрної розписки із вірним зазначенням призначення платежу.

3.11. Щодо звернення стягнення на заставне майно за Аграрною розпискою. Відповідно до статті 7 Закону України «Про аграрні розписки», аграрна розписка встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції. Таким чином, Закон України «Про аграрні розписки» не містить детального та якогось окремого порядку звернення стягнення на заставне майно, а зазначає лише про право кредитора вчинити виконавчий напис нотаріуса та про те, що задоволення вимог кредитора за аграрною розпискою за рахунок заставленого майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції здійснюється за вибором кредитора за аграрною розпискою у будь-який спосіб, не заборонений законом. Спеціальним Законом у даній сфері є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який в силу статті 1 визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

3.12. Висновок в ухвалі суду першої інстанції, що з урахуванням наданих сторонами доказів вказане свідчить про те, що між сторонами існують тривалі господарські зобов`язання і відповідно, надана аграрна розписка не є безспірною, як вказувало у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство "Суффле Агро Україна", адже боржник заперечує факт існування заборгованості, а також надає відповідні докази, які вказувалися вище», ґрунтується на повному нерозумінні суддею ні поняття «спір про право», ані поняття «фінансова аграрна розписка».

3.13. Кредитор черговий раз наголошує, що заява про відкриття провадження у справі не ґрунтується на вимогах заборгованості договором поставки, Кредитор не заперечує, що між сторонами було укладено Договір поставки, договір купівлі-продажу кукурудзи та підписано акти зарахування, але всі ці обставини не мають до Аграрної розписки та предмету заяви Кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство жодного відношення.

3.14. Верховний суд зауважує, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Таким чином, спір про право в розумінні Верховного Суду та законодавства це наявність юридично формалізованого спору щодо наявних у сторін розбіжностей з приводу спірних правовідносин, що вимагає обов`язкового судового вирішення. Іншими словами, спір про право існує тоді, коли заборгованість не є безспірною в розумінні законодавства. Щодо зв`язку між договором поставки та аграрною розпискою. Суд абсолютно проігнорував обов`язок повно та всебічно дослідити обставини справи, а Боржник ввів суд в оману, не зазначивши даних обставин, а тому апелянт інформує, що Боржник отримав товарів на загальну суму 74910411,12 грн, а тому поставка кукурудзи на 29288720,42 грн означає, що це не має жодного відношення до аграрної розписки.

3.15. Щодо нібито статусу заставного майна проданої кукурудзи. В договорі купівлі-продажу кукурудзи (елеватор) № від 09/04/2021 в пункті 1.7. Продавець (Боржник) гарантує, що Товар на момент передачі буде вільним від арештів, застав, будь-яких інших обтяжень, в тому числі на підставі аграрної розписки, а також будь-яких інших претензій третіх осіб. За порушення даної гарантії (зобов`язання) керівник Продавця чи/та інші особи, які підписали даний Договір чи затвердили (погодили тощо) його відповідно до корпоративних повноважень, несуть солідарну відповідальність із самим Продавцем.

3.16. Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про аграрні розписки», обов`язок доведення походження зібраної сільськогосподарської продукції покладається на боржника за аграрною розпискою. На підтвердження того, що вирощена кукурудза є вільною від застав, Боржник надав Кредитору відповідні звіти.

3.17. Не існує жодного не те щоб доказу, а навіть натяку на те, що Кредитор колись ініціював звернення стягнення на заставне майно чи то в порядку вчинення виконавчого напису, чи в позасудовому порядку, оскільки таке звернення стягнення ніколи не реєструвалося в ДРОРМі, про нього Кредитор не подавав у встановленому порядку повідомлення тощо. Стверджувати, що сторони в Договорі купівлі-продажу реалізували заставне майно може лише особа, яка не має юридичної освіти на ніколи не бачила Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

3.18. Позов подано Боржником лише після прийняття судом до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а до цього часу протягом більш аніж півтора роки у Боржника не було жодних суперечностей із Кредитором, оскільки він безпідставно думав, що може не погашати заборгованість стільки, скільки захоче, а тому ця обставина повинна сприйматися судом критично.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006" у відзиві просить відмовити повністю у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Суффле Агро Україна». Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23 - залишити без змін.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі № 918/246/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 07 червня 2023 року 16:10год.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.06.2023.

4.4. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. Задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" - адвоката Нечитайла Тараса Віталійовича про участь в судовому засіданні 28.06.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення, за допомогою додатку EASYCON.

4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.6. В судовому засіданні 28.06.2023 представник заявника-апелянта (в режимі відеоконференції) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити. Надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 18.04.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4.7. В судовому засіданні 28.06.2023 представник боржника по суті розгляду скарги заперечила доводи апеляційної скарги; надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 18.04.2023 - без змін.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту цієї постанови також - КУзПБ);

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про аграрні розписки";

Закон України "Про нотаріат";

Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників заявника та боржника, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 13 березня 2023 року звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006".

7.3. Ухвалою Господарського суду Рівненської області суду від 20 березня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006" прийнято до розгляду. Призначено заяву до слухання у підготовчому засіданні.

7.3.1. У відзиві на заяву боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006" - просив суд відмовити у відкритті провадження про банкрутство, як не обґрунтованому та безпідставному.

7.3.2. Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" у поясненнях у справі, в яких зазначив, що жодного спору про право між сторонами не існує, а тому просив суд відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІДЕК-2006".

7.4. Матеріалами справи встановлено, що 16.02.2021 ТОВ ІДЕК-2006 було видано на користь ТОВ Суффле Агро Україна фінансову аграрну розписку (надалі - Розписка), що була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. та зареєстрована у реєстрі за № 297, відповідно до умов якої ТОВ ІДЕК-2006 зобов`язалося до 31.10.2021 року сплатити ТОВ Суффле Агро Україна безумовне грошове зобов`язання у розмірі 16228080 (шістнадцять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч вісімдесят) грн 00 коп.

7.4.1. Відповідно до пункту 3 Розписки, цією розпискою забезпечується виконання зобов`язання за Договором № від 13.02.2020 року, укладеним між Боржником та Кредитором (надалі - Договір).

7.4.2. Згідно пункту 4 Розписки, Боржник зобов`язується здійснити оплату згідно п. 1 Розписки в безготівковій формі на рахунок Кредитора НОМЕР_1 в АТ Креді Агріколь Банк. Під Здійснення оплати розуміється зарахування грошових коштів на зазначений вище рахунок Кредитора.

7.4.3. Зобов`язання Кредитора за Розпискою забезпечувалися заставою майбутнього врожаю кукурудзи на суму безумовного грошового зобов`язання 16 228 080,00 грн, що орієнтовно складає 2704.68 тонн кукурудзи, що в момент вчинення Розписки вирощувалась на земельних ділянках, вказаних у пункті 5 Розписки.

7.4.4. Пункт 10 Розписки встановлює, що не пізніше 31 жовтня 2021 року зібраний врожай кукурудзи має бути доставлений Боржником на зберігання за власний рахунок на умовах DAP (склад) у відповідності до Інкотермс 2010/2020 на наступний склад: ТОВ ІДЕК-2006, код 33840626, за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Верхів, вул. 1.Франка, буд. 27а.

7.4.5. Згідно пункту 10.2. Розписки (оскільки зазначено в пункті 10 Розписки склад Боржника в якості місця зберігання Зерна), Боржник зобов`язаний в будь-який момент на вимогу представників Кредитора (але в будь-якому разі протягом 24-х годин із моменту повідомлення електронною поштою та/чи СМС повідомлення за реквізитами, вказаними в Розписці) надати їм повний доступ до місця зберігання та можливість перевірки наявності Зерна та його якості із укладенням за результатами такого огляду відповідного Акту огляду Зерна (чи аналогічного за змістом).

7.4.6. Заявник стверджує, що боржником фінансова аграрна розписка не виконана та не погашена на повну суму - 16228080,00 грн.

7.5. Господарськими судами у межах даного апеляційного провадження встановлено, що 06.04.2023 ТОВ ІДЕК-2006 було подано до Господарського суду Хмельницької області позовну заяву до ТОВ Суффле Агро Україна про визнання Фінансової аграрної розписки, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю ІДЕК-2006 () та Товариством з обмеженою відповідальністю СУФФЛЕ АГРО Україна () про безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у розмірі 16228080,00 (шістнадцять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок, посвідчену 16.02.2021 приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем, за №297 та зареєстровану в реєстрі аграрних розписок за № 5880, припиненою у зв`язку із її виконанням; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА () повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ІДЕК-2006 () оригінал Фінансової аграрної розписки, посвідченої 16.02.2021 приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем, за №297 та зареєстрованої в реєстрі аграрних розписок за № 5880,

7.6. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2023 відкрито провадження у справі №924/375/23 та призначено підготовче засідання.

7.7. На переконання боржника, обставини оскарження аграрної розписки, яка є підставою звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, є свідченням того, що між сторонами існує спір про право, в свою чергу заявник наголошував на тій обставині, що аграрна розписка є безспірним документом, який підтверджує існування заборгованості, а тому спору про право між сторонами немає.

7.8. Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження факту відсутності у ТОВ ІДЕК-2006 ознак неплатоспроможності, останнім долучено до матеріалів справи документи податкову фінансову звітність за 2022 рік ТОВ ІДЕК-2006, чистий дохід від реалізації продукції, (товарів, робіт, послуг) за 2022 рік склав 219 981 600 грн, за аналогічний період 2021 року 245085800 грн, прибуток ТОВ ІДЕК-2006 за 2022 рік склав 11554900 грн.

7.9. Із поданого відзиву та пояснень представника боржник, вбачається, що ТОВ ІДЕК-2006, для здійснення господарської діяльності має відповідні виробничі можливості та потужності (землю, сільськогосподарську та іншу техніку, обладнання, агрегати, вантажні автомобілі, легкові автомобілі, складські приміщення (в т.ч. склади для зберігання зерна), тощо).

7.10. У 2022 році Товариство займалося вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11), оптовою торгівлею зерном, насінням (46.2), надавало транспортні послуги з перевезення вантажів (49.41), послуги з перевантаження, навантаження (52,24), здійснювало допоміжну діяльність у рослинництві (01,61), а також надавало послуги складського господарства (52.10) та займалося іншими видами економічної діяльності.

7.11. Основними зерновими та олійними культурами, які вирощує підприємство, є пшениця, ячмінь, ріпак, соняшник, кукурудза та соя.

7.12. Свою господарську діяльність ТОВ ІДЕК-2006 здійснює на орендованих земельних ділянках на підставі зареєстрованих договорів оренди землі, Інформація про земельні ділянки, що перебувають у користуванні підприємства, відображена в Податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи, яка подається Товариством до контролюючого органу та складає понад три тисячі гектарів.

7.13. Інформація про наявні основні засоби, власні та орендовані, підтверджується також поданим Повідомленням про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП.

7.14. У власності/користуванні ТОВ ІДЕК-2006 перебуває достатня кількість сільськогосподарської техніки (трактори, зернозбиральні комбайни, посівна техніка/обладнання, обприскувачі, жниварки зернові, навантажувачі, зернопакувальна машина, розкидачі мінеральних добрив, прес-підбирач, бункери-накопичувачі тощо), обладнання (дискові борони, борони, сівалки, подрібнювачі рослинних решток тощо), агрегатів, вантажних, автомобілів, причепів, легкових автомобілів та іншої техніки, що необхідна для здійснення господарської діяльності, передбаченої статутом Товариства та реєстраційними документами.

7.15. У відзиві на позовну заяву, наведений перелік техніки, яка належить боржнику: Сівалка KINZE-3000 2011 року випуску; Трактор колісний, марки БЕЛАРУС-1221.2; Навантажувач телескопічний марки JCB 531 -70, 2006 року випуску; Комбайн зернозбиральний марки NEW HOLLAND CR 9.80, 2017 року випуску; Бункер-накопичувач перевантажувальний, марки ПБН 20; Подрібнювач рослинних решток навісний, несамохідний KORN ІK XL 2,8 з карданним валом 6x8 (м); Спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид марки КАМАЗ модель 55102, 1985 року випуску; Спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-И марки DAF, модель CF 85.410, 2012 року випуску; Спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Самоскид, марки BADOR, комерційний опис HIT С30, 2019 року випуску; Загальний легковий пасажирський автомобіль - В, марка VOLKSVAGEN, модель CADDY, 1999 року випуску.

7.15.1. Також із відзиву та пояснень представника боржника, судом встановлено, ТОВ ІДЕК-2006 має у власності зернозаготівельні потужності: елеватор, лабораторія, пункт прийому і очищення зерна, зона сушіння (зерносушильний комплекс), зона зберігання (зерносклади №1, №2, №3).

7.16. Матеріалами справи також встановлено, що у власності ТОВ ІДЕК-2006 є інші виробничі приміщення та потужності, будинок механізатора, будівля заправки, будівля водія, інформація про які наявна у Повідомленнях про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП.

7.17. Крім того, у ТОВ ІДЕК-2006 станом на 01 січня 2023 року кількість найманих працівників становила 85 чол., що підтверджується штатним розписом підприємства. Місячний фонд оплати праці становить 1187470,00 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості обліку необоротних активів, станом на 30.03.2023 року вартість основних засобів з урахуванням зносу становить 79038979,61 грн.

7.18. За 2022 рік ТОВ ІДЕК-2006 було сплачено до бюджету податків на загальні суму 5814118,66 грн., в т.ч.: ПДВ - 484000,00 грн, єдиний податок с/г виробників - 688600,50 грн., податок на доходи фізичних осіб - 1931925,96 грн, військовий збір 170141,44 грн, екологічний податок - 28 652,59 грн, збір за забруднення навколишнього середовища - 12828,88 грн, збір за спеціальне використання природних ресурсів - 300,33 грн, ліцензія на зберігання пального - 780 грн, орендна плата з юридичних осіб - 92010,55 грн, єдиний соціальний внесок - 2404796,51 грн, податок на нерухоме майно - 81,90 грн.

7.18.1. Вищевказане стверджується витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 03.04.2023, заборгованість перед бюджетом - відсутня.

7.19. Станом на 30.03.2023 за даними бухгалтерського обліку ТОВ ІДЕК-2006 на складі боржника зберігається сільськогосподарська продукція (горох, кукурудза, пшениця, ріпак озимий, соняшник. соя, ячмінь, ячмінь озимий, ячмінь пивоварний, ячмінь ярий) загальною вартістю 32895653,71 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку №27 (Продукція сільськогосподарського виробництва, місця зберігання ТМЦ).

7.20. 18.04.2023 судом першої інстанції постановлено ухвалу (пункти 1.1.- 1.2. цієї постанови), з підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.6. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, врахування та прийняття доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції від 18.04.2023, виходячи з наступного.

8.2. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

8.3. Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено поняття неплатоспроможності - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом. У цій нормі відсутнє посилання на те, що вимоги мають бути безспірними або яким чином підтверджені рішеннями суду.

8.4. Відповідно до положень абзацу 1 частини 6 статті 34 КУПБ, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі.

8.5. Частинами 2, 3 статті 8 КУзПБ встановлено, що право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.

8.6. Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).

8.7. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

8.8. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

8.9. Як уже зазначалося, частинами 1, 2 статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

8.10. Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

8.11. Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

8.12. Відповідно до частини першої - п`ятої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

8.13. Враховуючи наведені норми КУзПБ правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

8.14. Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 68 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 48 постанови від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19).

8.15. Як зазначалося у даній постанові вище (п.7.2.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 13 березня 2023 року звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006".

8.16. Підстава звернення - наявність на день звернення до суду безумовного грошового зобов`язання у розмірі 16228080,00 грн, яке у встановлені строки боржником не було погашене.

8.17. Щодо обставин справи та доказів часткової безспірності вимог Кредитора в сумі 16228080,00 грн скаржник зазначає, що безспірність заборгованості підтверджується не Договором поставки, а фінансовою аграрною розпискою, що була видана на його виконання, а фактичні обставини справи включають опис обставин щодо виконання та укладення Договору поставки виключно для спростування доводів оскаржуваної ухвали.

8.18. 13.02.2020 між ТОВ «Суффле Агро Україна» (Продавець) та ТОВ «ІДЕК-2006» (Покупець) було укладено Договір поставки № .

8.19. Додатком № 3 від 03.12.2020 сторони продовжили дію Договору на 2021 рік.

8.20. Додатком № 6 від 22.02.2022 сторони продовжили дію Договору на 2022 рік.

8.21. Таким чином, фактично Кредитор за вказаним Договором погодився фінансувати посівні кампанії Боржника у 2020-2022 роках, що і було зроблено на суму понад 74 млн. грн.

8.22. У 2020-2022 роках на підставі Договору Кредитором було поставлено Боржнику товарів на загальну суму 74910411,12 грн, що підтверджується доданими до даної апеляційної скарги видатковими накладними.

8.23. 16.02.2021 ТОВ «ІДЕК-2006» було видано на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» фінансову аграрну розписку, відповідно до умов якої ТОВ «ІДЕК-2006» зобов`язалося до 31.10.2021 року сплатити ТОВ «Суффле Агро Україна» безумовне грошове зобов`язання у розмірі 16228080,00 грн.

8.24. Станом на момент звернення із заявою до суду про відкриття провадження у справі Розписка залишається невиконаною та непогашеною на повну суму безумовного грошового зобов`язання 16228080 грн.

8.25. Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок регулюються Законом України "Про аграрні розписки", який також визначає порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів.

8.26. Так, згідно частини 1 статті 13 Закону України «Про аграрні розписки», наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

8.27. В спростування аргументів оскаржуваної ухвали та юридичного статусу Аграрної розписки скаржник звертає увагу суду на норму 202 ЦК України щодо односторонніх правочинів, покликаючись на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 30.03.2021 у справі № 910/14168/19: «аграрна розписка не є договором».

8.28. Стаття 1 вказаного Закону дає визначення понять, важливі для розуміння змісту та призначення аграрної розписки, зокрема,

- аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах;

- боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах;

- кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

8.29. Таким чином, кредитором може бути не будь-яка особа, а та, яка фактично фінансує сільгоспвиробника на підставі інших договорів.

8.30. Посилання в Аграрній розписці на Договори поставки направлене виключно на підтвердження юридичного статусу кредитора відповідача (боржника).

8.31. Враховуючи положення Закону України "Про аграрні розписки", зокрема, статей 2, 5, 6, аграрна розписка ні у якому разі не може ототожнюватися із договором поставки (чи іншим), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника, оскільки наявність такого зустрічного зобов`язання необхідна виключно для підтвердження статусу кредитора та можливості видачі аграрної розписки.

8.32. Аграрна розписка не є договором, вона є абсолютно іншим та самостійним правочином, що додатково доводиться.

8.33. Сума безумовного зобов`язання 16228080,00 грн була визначена самим боржником за договорами поставки під час видачі ним аграрної розписки за погодженою з кредитором формулою, що презюмує обізнаність боржника не лише з обсягом зобов`язань, а й з їх безумовністю та безспірністю.

8.34. Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством (частина 2 статті 9 Закону України "Про аграрні розписки").

8.35. Аграрні розписки діють до повного їх виконання. За згодою кредитора дата виконання зобов`язань за аграрною розпискою може бути перенесена на наступний маркетинговий рік. Фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок (частини 1, 5 статті 12 Закону України "Про аграрні розписки").

8.36. Фінансова аграрна розписка боржником залишилася не виконаною.

8.37. Після звернення кредитора ТОВ "Суффле Агро Україна" до Господарського суду Рівненської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ІДЕК-2006 (), останнє звернулося 21.03.2023 до Господарського суду Хмельницької області із позовом, залучивши відповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю "СУФЛЕ АГРО УКРАЇНА" та Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ясінського В.Є. із позовними вимогами про

- визнання недійсною аграрної розписки укладеної між ТОВ "ІДЕК - 2006" та ТОВ "СУФЛЕ АГРО УКРАЇНА" про безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у розмірі 16228080,00 грн, посвідчену 16.02.21р приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським В.Є., за №297 та зареєстровану в реєстрі аграрних розписок №5880;

- про зобов`язання приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Ясінського В.Є. внести до реєстру аграрних розписок запис про припинення фінансової аграрної розписки, укладеної між ТОВ "ІДЕК - 2006" та ТОВ "СУФЛЕ АГРО УКРАЇНА" про безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у розмірі 16228080,00 грн, посвідчену 16.02.21р приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським В.Є., за №297 та зареєстровану в реєстрі аграрних розписок №5880.

8.38. За цим позовом Господарським судом Хмельницької області відкрито провадження у справі №924/311/23.

8.39. А вже 11.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю ІДЕК-2006 подає до Господарського суду Хмельницької області нову позовну заяву (пункт 7.6. цієї постанови).

8.40. За результатами розгляду позову у справі №924/311/23, судом першої інстанції позивачу у задоволенні його вимог відмовлено - рішення від 30.05.2023; у справі №924/375/23 - провадження триває.

8.41. Зазначені позови ініційовано ТОВ "ІДЕК-2006" з метою створення спору про право, наявність якого, за приписами частини 6 статті 39 КУзПБ, унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство. У цьому випадку постановляється ухвала про відмову у відкритті провадження у справі.

8.42. Господарський суд Рівненської області за цих обставин постановив ухвалу у даній справі, якою відмовив ТОВ "СУФЛЕ АГРО УКРАЇНА" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІДЕК-2006".

8.43. Суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним, не ґрунтується на дослідженні усіх обставин у їх сукупності.

8.44. Як уже зазначалося у даній постанові вище, фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості (ст.5 Закону України "Про аграрні розписки").

8.45. Саме словосполучення "що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму" свідчить, що боржник без будь-яких умов у майбутньому, після укладення аграрної розписки та її нотаріального засвідчення, зобов`язується сплатити грошову суму, розмір якої погоджений між ним і кредитором та не допускає будь-яких спорів з цього приводу.

8.46. А наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

8.47. Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що до даних правовідносин спір про право не може бути застосований.

8.48. У наданні оцінки обставинам наявності чи відсутності спору про право, колегія суддів звертається до правових висновків Верховного Суду (постанова від у справі №910/18376/20 від 20.10.2021)

"Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20.

Наведене вище дає підстави для висновку, що суд не може формально підходити до визначення наявності "спору про право" який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наголошує, що у кожному конкретному випадку судом досліджуються заперечення боржника, зокрема чи ґрунтуються такі на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами.

Отже, наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника".

8.49. На аналогічного змісту висновки покликається і місцевий господарський суд в оспорюваній ухвалі.

8.50. Таким чином колегія суддів не вбачає у даних правовідносинах спору про право стосовно безспірної заборгованості на суму безумовного грошового зобов`язання у розмірі 16228080,00 грн за фінансовою аграрною розпискою, яке у встановлені строки боржником не було погашене.

8.50. Висновок місцевого господарського суду про наявність інших договорів поставки сільськогосподарської продукції та надання доказів боржником про їх часткове виконання як шляхом прямих поставок так і шляхом складення актів зарахування зустрічних однорідних вимог не може бути прийнято до уваги, адже стосується правовідносин, які охоплюються іншими правочинами, відмінними від аграрної розписки та стосувалися періоду кінця 2021 року початку 2022 року.

8.51. А висновок суду першої інстанції про те, що між сторонами існують тривалі господарські зобов`язання і відповідно, надана аграрна розписка не є безспірною, є таким, що суперечить приписам Закону України "Про аграрні розписки".

8.52. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.53. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.54. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.55. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.56. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.57. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.58. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.59. Доводи апеляційної скарги викладені у апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, враховуються колегією суддів, як обґрунтовані та підставні, що є наслідком задоволення апеляційної скарги.

8.60. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" слід задоволити, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23 - скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справу слід направити до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

9.2. За змістом статті 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

9.3. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.280 ГПК України.

10.Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.04.2023 у справі №918/246/23 сплатило 40260,00 гривень судового збору в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Оскільки справа № 918/246/23 направляється для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області, суд апеляційної інстанції не вирішує питання розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги, а такі витрати мають бути розподілені судом першої інстанції за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006".

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" від 01.05.23р. задоволити.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18 квітня 2023 року у справі №918/246/23 скасувати.

Справу №918/246/23 направити для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "07" липня 2023 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.