ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2023 р. Cправа № 902/104/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників:

позивача Трепак В.С., ордер серія АВ №1058453 від 09.02.2023;

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПНЕВМАТИК" (вул. С. Зулінського, буд. 43, м. Вінниця, 21022)

до: Відкритого акціонерного товариства "Бобруйський завод тракторных деталей и агрегатов" (вул. Бахарова, 225, м. Бобруйськ, Могилівська область, Республіка Білорусь, 213805)

про стягнення 10 800 доларів США, що еквівалентно 394 940,88 грн

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПНЕВМАТИК" № б/н від 20.01.2023 (вх. №106/23 від 20.01.2023) з вимогами до Відкритого акціонерного товариства "Бобруйський завод тракторных деталей и агрегатов" про стягнення заборгованості за договором №467-д від 01.02.2021 у розмірі 10 800,00 доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2023 справу розподілено судді Маслію І.В..

Ухвалою суду від 23.01.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПНЕВМАТИК" №б/н від 20.01.2023 (вх. №106/23 від 20.01.2023) залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення даної ухвали.

27.01.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.01.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/104/23 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.07.2023 р. Зобов`язано позивача в строк до 24.02.2023 (включно) надати суду переклад позовної заяви, ухвали Господарського суду Вінницької області про відкриття провадження від 31.01.2023, судового доручення про надання правової допомоги у справі №902/104/23 на російську мову, з нотаріальним засвідченням його вірності, у трьох примірниках. В порядку п.4 ч. 1 ст.228 ГПК України зупинено провадження у справі до дня підготовчого засідання.

16.02.2023 до суду від позивача надійшов супровідний лист до якого додано нотаріально засвідченний переклад документів на російську мову у трьох примірниках.

Суд листом від 20.02.2023 № 902/104/23/362/23 звернувся до Міністерства юстиції України про направлення судового доручення про вручення документів для подальшої їх передачі компетентному органу республіки білорусь за допомогою дипломатичних каналів Міністерства закордонних справ України, на підставі ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України, оскільки із Запитуваною Державою (республікою білорусь) відсутній поштовий зв`язок.

31.05.2023 до суду від Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист від 15.05.2023 №60069/63601-28-23/12.1.3 яким повернуто матеріали доручення Господарського суду Вінницької області про вручення документів на території республіки білорусь, оскільки білоруська сторона повернула документи і повідомила про відмову приймати судові доручення дипломатичними каналами.

На визначену судом дату в судове засідання 03.07.2023 з`явився представник позивача.

Судом повідомлено представника позивача про повернення до суду судового доручення без його виконання.

Представник позивача заявив усне клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача та подав до суду заяву про перехід до розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

Суд оглянувши матеріали справи дійшов висновку про задоволення даної заяви, з огляду на наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану. Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації та ресубліки білорусь на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану. АТ «Укрпошта» припинило поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.

З огляду на вищенаведене, на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення.

Тому беручи до уваги вищевикладене, враховуючи неможливість відправлення відповідачу копій позовної заяви з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі поштою, а будь-які інші офіційні засоби зв`язку відповідача, ані позивачу, ані суду невідомі, суд звернувся до Міністерства юстиції України про направлення судового доручення про вручення документів для подальшої їх передачі компетентному органу республіки білорусь за допомогою дипломатичних каналів Міністерства закордонних справ України.

Разом з тим, як зазначалось вище, Міністерство юстиції України повернуло до суду матеріали доручення про вручення документів на території республіки білорусь, оскільки білоруська сторона відмовилась приймати судові доручення дипломатичними каналами.

За таких обставин, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

З огляду на викладене суд в судовому засіданні протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовільнити.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 03.07.2023 в зв`язку з неявкою представників сторін на проголошення вступної та резолютивної частини рішення остання долучена до матеріалів справи без проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПНЕВМАТИК" (позивач, в договорі - Постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Бобруйський завод тракторных деталей и агрегатов" (відповідач, в договорі - Покупець) укладено Договір № 467д-21 (а.с. 8-11).

Відповідно до п.2.1 Договору Постачальник зобов`язується передавати у власність, а Покупець приймати та оплачувати продукцію (товар), найменування та кількість якого зазначені у специфікаціях, що додаються і є невід`ємною частиною договору.

Сума договору складається із сум специфікацій та рахунок-фактур, що є невід`ємною частиною договору і на момент укладення складає: 58 784 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) дол. США без ПДВ. Асортимент та кількість поставки кожної партії Товару узгоджується Сторонами додатково на підставі письмових заявок Покупця (п. 2.2. та п. 2.3. Договору).

Протягом дев`яноста календарних днів з моменту підписання специфікації ціна на Товар зміні не підлягає. Про зміну цін Постачальник повідомляє Покупця, шляхом -направлення протоколу узгодження цін за десять робочих днів до введення нових цін (листом, факсимільним зв`язком або електронною поштою). Покупець зобов`язаний дати відповідь протягом восьми робочих днів з дня отримання повідомлення. У разі неотримання Постачальником відповіді в зазначений термін нові ціни залишаються неузгодженими. У разі не направлення чи направлення протоколу погодження цін з порушенням строків, встановлених п.3.2, цього договору, відвантаження Товару здійснюється за цінами, встановленими до моменту прийняття рішення Постачальника про зміну цін. Платежі за цим договором здійснюються Покупцем платіжним дорученням на розрахунковий рахунок Постачальника. Термін оплати: 30 календарних днів з моменту поставки. Валюта платежу: дол. США. За згодою Сторін можливі розрахунки у гривнях України, Євро та Рублі РФ, за курсом Національного банку України на день оплати. За згодою Сторін можливі розрахунки іншим способом, не заборонені - законодавством Республіки Білорусь (п. 3.1. -3.6. Договору).

Постачання Товару здійснюється на умовах: СРТ м. Бобруйськ (Інкотермс-2020). Днем поставки Товару є день надання Товару в розпорядження Покупця шляхом передачі Покупцю відвантажувальних документів на Товар. Постачальник разом з Товаром передає Покупцю відвантажувальні та інші документи на Товар, передбачені законодавством Республіки Білорусь, втому числі: рахунок-фактуру (рахунок-інвойс) із зазначенням країни походження; накладна; СМR; сертифікат походження; пакувальний лист; cтраховий поліс (за умови постачання СІР , СIF), Строк поставки Товару, протягом 25 днів з моменту направлення заявки Покупцем (п. 4.1. - 4.4. Договору).

Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент його поставки (п. 6.1. Договору).

Усі спірні питання по даному Договору вирішуються за домовленістю Сторін, а в разі недосягнення згоди в суді за місцем знаходження позивача (п. 7.4. Договору)

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2022р., а в частині розрахунків та за гарантійними зобов`язаннями - до повного виконання зобов`язань (п. 9.1. Договору).

Відповідно до умов Договору № 467д-21від 01.02.2021 між сторонами підписано Специфікація №1 від 01.02.2021, якою позивач зобов`язався поставити відповідачу рулеві тяги в загальній кількості 2480 шт. на загальну суму 58 784,00 дол. США.

Згідно наявних в матеріалах справи митних декларацій UA401020/2022/007129, UA401020/2022/003640, рахунків №62 від 27.01.2022 та №63 від 17.02.2022, товарно-транспортних накладних №051968 та №051972, сертифікатів про проходження товару №2208344 та № 2224622, висновків про походження товару №С-294 від 28.01.2022 та №С-656/1 від 17.02.2022 позивач поставив, а відповідач отримав товар - рулеві тяги в кількості 400 шт на загальну суму 10 800,00 дол. США.

За твердженням позивача, претензії щодо кількості чи якості товару відповідачем не заявлялись товар був прийнятий відповідно до положень Договору, тому зобов`язання за договором позивачем виконані відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 3.4 Договору платежі за цим договором здійснюються Покупцем платіжним дорученням на розрахунковий рахунок Постачальника. Термін оплати: 30 календарних днів з моменту поставки.

За поставлений товар відповідач у визначені даним пунктом Договору строки не розрахувався, в зв`язку з чим на день подання позовної заяви до суду відповідач не оплатив поставлений товар, відтак у останнього виник борг перед позивачем в сумі 10 800 дол. США, що еквівалентно станом на день подання позову до суду 394940,88 грн.

Не проведення відповідачем розрахунків за отриманий товар стало приводом звернення позивача з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Беручи до уваги п. 7.4. Договору усі спірні питання по даному Договору вирішуються за домовленістю Сторін, а в разі недосягнення згоди в суді за місцем знаходження позивача.

Так, відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З моменту укладення сторонами Договору №467д-21 від 01.02.2021 року між ними виникли зобов`язання які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 10 800,00 дол. США, що еквівалентно станом на день подання позову до суду 394940,88 грн. правомірною та обґрунтованою, доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231-233, 238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Бобруйський завод тракторных деталей и агрегатов" (вул. Бахарова, 225, м. Бобруйськ, Могилівська область, Республіка Білорусь, 213805, код. юр. особи 700075556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПНЕВМАТИК" (вул. С. Зулінського, буд. 43, м. Вінниця, 21022, ) 10 800,00 доларів США (що еквівалентно згідно курсу НБУ на 20.01.2023 - 394 940,88 грн.) заборгованості за Договором № 467д-21 від 01.02.2021 р. та 5924,11 грн. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати на відому суду адресу електронної пошти позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 10 липня 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи