РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023Справа № 910/19247/21

За позовом Служби безпеки України

до Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 1388530 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Радецька Ю.О.

Представники:

від позивача: Ченцов В.А.,

від відповідача: Алексєєнко Я.Я.

СУТЬ СПОРУ :

у листопаді 2021 року Служба безпеки України звернулася в суд з указаним позовом до Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" про зобов`язання поставити продукцію, стягнення неустойки, ціна позову 6431990,95 грн.

Вимоги за позовом позивач уточнив заявою від 28 квітня 2023 р., якою просив провадження у справі в частині зобов`язання поставити продукцію закрити, збільшив розмір заявленої до стягнення пені до 986889,56 грн., штрафу до 401640,88 грн.

Ухвалою суду від 14 червня 2023 р. провадження у справі в частині вимог Служби безпеки України до Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" про зобов`язання поставити продукцію закрито.

Таким чином, на розгляді суду залишились вимоги Служби безпеки України до Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" про стягнення 1388530,44 грн. неустойки.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено контракт № 20/285 від 29 грудня 2020 р., додаткові угоди до нього, згідно з умовами яких відповідач зобов`язався у строк до 25 вересня 2021 р. поставити йому продукцію у кількості та за ціною, які зазначені у специфікації (додаток № 1 до контракту), що є невід`ємною частиною цього контракту, а він - прийняти та оплатити її вартість на умовах контракту.

Вказував, що всупереч умов указаного контракту відповідач прострочив передачу йому 908400 одиниць продукції.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 986889,56 грн. пені та 401640,88 грн. штрафу за несвоєчасну поставку продукції. Також просив покласти на відповідача понесені ним витрати з оплати судового збору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на неможливість виконання зобов`язання у передбачені договором строки внаслідок дії форс-мажорних обставин, у зв`язку з чим він звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявлених позивачем штрафних санкцій на 95%.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 грудня 2020 р. між позивачем та відповідачем укладено контракт № 20/285, умови якого змінювалися додатковими угодами.

За умовами вищевказаного контракту з урахуванням додаткових угод до нього відповідач зобов`язався поставити йому продукцію у кількості та за ціною, які зазначені у специфікації (додаток № 1 до контракту), що є невід`ємною частиною цього контракту, а він - прийняти та оплатити її вартість на умовах контракту.

Згідно умов п. 2.8. контракту сторони погодили, що розрахунок за продукцію здійснюється шляхом 100% попередньої оплати. Попередня оплата за продукцію здійснюється на підставі рахунку-фактури виконавця, який надається замовнику після укладення контракту.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вказаного контракту, додатковими угодами.

Заявлені позивачем вимоги стосуються стягнення неустойки за несвоєчасну поставку продукції за період 26 вересня 2021-16 березня 2022 років.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 19 січня 2021 р., специфікації продукції (додаток № 1 до контракту) сторони погодили поставку 2310000 одиниць продукції загальною вартістю 14590653 грн. у строк до 25 вересня 2021 р.

Згідно п.п. 7.4., 7.5. контракту сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за контрактом у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), які не існували під час укладення контракту та виникли незалежно від волі сторін.

Форс-мажорними обставинами визнаються такі обставини: загрози соціального характеру (війни, воєнні дії, національні страйки, революції, державні перевороти, бунти населення, блокади, аварії, диверсії, ембарго, інші міжнародні санкції, дії іноземних держав, які унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов`язань, заборони з боку державної влади, закриття шляхів, каналів, перевалів, заборони на транспортування по певних маршрутах, заборони на комерційну діяльність із певними державами із причин міжнародних санкцій або карантину, введення військового або надзвичайного стану на території, куди поставляється майно тощо); стихійні лиха (пожежі, повені, землетруси, інші стихійні лиха чи сезонні природні явища), та інші обставини, які не залежать від волі сторін, якщо вони унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов контракту між відповідачем (покупець) та Компанією "Mildat Sp. z o.o." (продавець) укладено контракт № К29-2.1/81 від 30 листопада 2020 р. щодо закупівлі продукції для подальшої поставки замовнику.

8 грудня 2021 р. Компанія "Mildat Sp. z o.o." надіслала відповідачу лист, вказавши, що постачання виконати неможливо через настання форс-мажорних обставин. Також зазначала, що для своєчасного постачання продукції компанія намагалася придбати цю продукцію у інших компаній "MAXX Tech", "RUAG Ammotec GmbH" та "Sellier&Beliot", проте через посиленні карантинні заходи, пов`язані із розповсюдженням вірусу COVID-19 останні відмовились здійснити поставку до кінця 2021 року.

Ці обставини підтверджуються поясненнями відповідача, наявним у справі вищевказаним листом Компанії "Mildat Sp. z o.o." № MILDAT/21/321/HM від 8 грудня 2021 р.

Згідно вимог ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно наданих до матеріалів справи довідки Польської палати виробників озброєння та техніки Польщі № L.Dz.0150/SK/2021/R від 6 грудня 2021 р., Київської торгово-промислової палати сертифікату №№ 3000-22-0009 про форс-мажорні обставини від 2 листопада 2021 р. унеможливлення виконання зобов`язання за контрактом № 20/285 від 29 грудня 2020 р. спричинено дією форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) на території контрагента, засвідчених підтвердженням Польської Палати Виробників Продукції № L.Dz.0150/SK/2021/R. Форс-мажорні обставини настали 1 серпня 2021 р. та тривають станом на 12 січня 2022 р.

Унеможливлення виконання зобов`язань за контрактом № К29-2.1/81 від 30 листопада 2020 р. має прямий причинно-наслідковий зв`язок із неможливістю виконання зобов`язань за контрактом № 20/285 від 29 грудня 2020 р.

При цьому, як слідує з вищевказаного листа Компанії "Mildat Sp. z o.o." від 8 грудня 2021 р. дія форс-мажорних обставин буде тривати до кінця 2021 року (поставку продукції не можливо здійснити до цього часу).

Відповідно до умов п. 7.6. контракту сторона, що не може виконувати зобов`язання за контрактом унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону в письмовій формі. В іншому разі така сторона позбавляється права посилатися на них як на підставу відкладення виконання зобов`язань та звільнення від відповідальності.

18 січня 2022 р. листом № 29/1.10-175 відповідач повідомив позивача про неможливість виконання зобов`язання за контрактом через настання форс-мажорних обставин.

З пояснень сторін слідує, що дія форс-мажорних обставин не вплинула на поставку відповідачем 1401600 виробів., які були передані позивачу 7 травня 2021 р.

Виходячи з вищевикладеного суд доходить висновку, що виконанню відповідачем зобов`язання з поставки 908400 шт. виробів за контрактом до 31 грудня 2021 року перешкоджали обставини непереборної сили, при цьому останній вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання з передачі продукції за спірним контрактом.

Поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи товарно-транспортною накладною № 003240 від 7 травня 2021 р., актом приймання-передачі від 7 травня 2021 р., видатковими накладними № ТВВВ-00040 від 7 травня 2021 р., ТВВВ-00028 від 17 березня 2022 р. стверджується факт передачі відповідачем позивачу обумовленої контрактом продукції в повному обсязі з порушенням строків передбачених контрактом.

Згідно п. 7.2.1. контракту за порушення строків виконання зобов`язань (поставка продукції, заміна продукції тощо) з вини виконавця, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання зобов`язань, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 діб додатково виконавцем сплачується штраф у розмірі 7% вказаної ціни.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем розмір пені за прострочення поставлення продукції складає 986889,56 грн., штрафу у розмірі 401640,88 грн.

При визначенні розміру штрафних санкцій за прострочення поставлення продукції позивачем не враховано наявність форс-мажорних обставин та неможливість виконання контракту (окрім першої партії продукції у кількості 1401600 виробів) до 31 грудня 2021 року. Тому суд оцінює його критично.

Ураховуючи встановлені обставини прострочення передачі товару (908400 шт. виробів) упродовж 1 січня-16 березня 2022 року, позивач набув права вимагати від відповідача сплати належних відповідно до умов п. 7.2.1. контракту 430329,52 грн. пені (5737726,92 грн. х 0,1 % х 75 днів), 401640,88 грн. штрафу, а загалом 831970,40 грн. штрафних санкцій.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Служби безпеки України задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства державної компанії "Укрспецекспорт" - Державного підприємства "Укроборонсервіс" (02093, м. Київ, вул. Россошанська, 3 А, код 21552117) на користь Служби безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33, код 00034074) 430329,52 грн. пені, 401640,88 грн. штрафу, 12479,56 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 6 липня 2023 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар