ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"28" червня 2023 р. Справа №914/558/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді Плотніцького Б.Д..
суддів Кравчук Н.М.
Скрипчук О.С.
секретар судового засідання Костерева О.А.
розглянув заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі - адвоката Сабадин А.В. б/н від 07.06.2023 (вх..№01-05/1873/23 від 12.06.2023) про ухвалення додаткового судового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі б/н від 14.04.2023 (вх. № 01-05/1174/23 від 14.04.2023)
на рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 (повний текст рішення складено та підписано 07.04.2023, суддя Березяк Н.Є.)
у справі №914/558/22
за позовом: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Житомиргаз, м. Житомир,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі, м. Львів,
про: стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 54 519783,29 грн
та за зустрічною позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі, м. Львів,
до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Житомиргаз, м. Житомир,
про визнання незаконним та скасування рішення Комісії з розгляду активів про порушення
за участю представників сторін та учасників:
від позивача за первісним позовом: Довгалюк Р.О. адвокат (довіреність №01-119-1222 від 22.12.2022);
від відповідача за первісним позовом: Сабадин А.В. адвокат (ордер серія АІ №1383735 від 03.04.2023);
Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 (з врахуванням ухвали від 07.04.2023 про виправлення описки) у справі №914/558/22 первісні позовні вимоги задоволено: стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Житомиргаз 54 519 783,29 грн, 817 796,75 грн судового збору та 150 000,00 грн витрат на правову допомогу. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі оскаржило таке в апеляційному порядку.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі б/н від 14.04.2023 (вх. № 01-05/1174/23 від 14.04.2023) задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 у справі №914/558/22 скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні первісного позову Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Житомиргаз до Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі про стягнення заборгованості в сумі 54 519783,29 грн відмовлено. Судові витрати за розгляд первісного позову покладено на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Житомиргаз. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Житомиргаз про визнання незаконним та скасування рішення Комісії з розгляду активів про порушення задоволено. Скасовано рішення Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Житомиргаз від 23.12.2021, оформлене протоколом №23/12-21, в частині задоволення акта про порушення ZT000894 від 02.11.2021 та здійснення перерахунку розподіленого (спожитого) об`єму природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі (п.3 витягу з протоколу №23/12-21). Стягнуто з Акціонерного товариства ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ЖИТОМИРГАЗ (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ (79007, м. Львів, вул. Джерельна, буд. 38, ) 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) сплаченого судового збору за розгляд зустрічної позовної заяви в суді першої інстанції. Стягнуто з Акціонерного товариства ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ЖИТОМИРГАЗ (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ (79007, м. Львів, вул. Джерельна, буд. 38, ) 210 000 (двісті десять тисяч гривень) сплаченого судового збору за розгляд справ в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з Акціонерного товариства ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ЖИТОМИРГАЗ (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК Львів/ Личаківський р-н/ 22030101; ; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA2013954, код класифікації доходів бюджету 22030101) 1 016 965,12 (один мільйон шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 12 копійок) судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 у справі № 914/558/22.

07.06.2023 на електронну адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі - адвоката Сабадин А.В. б/н від 06.06.2023 (вх..№01-04/3856/23 від 07.06.2023), до якої долучено докази понесених витрат на правову допомогу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2023, колегією у складі: головуючого судді Плотніцького Б.Д., суддів Кравчук Н.М. та Галушко Н.А., призначено судове засідання по розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі - адвоката Сабадин А.В. б/н від 07.06.2023 (вх..№01-05/1873/23 від 12.06.2023) про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №914/558/22 на 28.06.2023 року об 11 год 00 хв.

В подальшому, розпорядженням керівника апарату суду №153 від 26.06.2023 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Галушко Н.А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Плотніцького Б.Д., суддів Кравчук Н.М. та Скрипчук О.С.

28.06.2023 від представника позивача за первісним позовом на електронну адресу суду надійшло заперечення щодо стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу (зареєстроване в канцелярії суду за вх. №ЗАГС 01-04/4357/23 від 28.06.2023).

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що документи, зазначені в акті про надання правової, допомоги підписані керівником відповідача за первісним позовом, що вказує на те, що такі документи було виготовлено безпосередньо відповідачем.

Крім того, позивач вказує, що в акті надання правової допомоги зазначено одні і ті ж самі послуги, використовуючи різні формулювання.

Також, позивач вважає, що не може бути включено до акту про надання правової допомоги участь представника відповідача в судовому засіданні 07.06.2023, оскільки, вказаний акт було підписано 06.06.2023.

Відтак, позивач вважає, що зазначені обставини впливають на обсяг правової допомоги, від якого залежить і вартість правової допомоги, заявленої до стягнення.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а у випадку задоволення заяви зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу на 90% до 38 000 грн.

В судове засідання 28.06.2023 з`явилися представники позивача та відповідача, які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримала та заперечила проти доводів, викладених у заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача заперечив проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях.

Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст. 35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України та відбувалось в режимі відеоконференції у відповідності до ст.. 197 ГПК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі - адвоката Сабадин А.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №917/558/22, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку представник відповідача до судових дебатів надіслав на електронну адресу суду заяву від 06.06.2023 (вх..№01-04/3856/23 від 07.06.2023) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс в суді апеляційної інстанції в сумі 380 000 грн, до якої долучив докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що постанову у даній справі ухвалено 07.06.2023 (повний текст складено та підписано 15.06.2023).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2023 від відповідача 08.06.2023 надійшла заява від 07.06.2023 (вх..№01-05/1873/23 від 08.06.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/558/22, а 12.06.2023 від відповідача надійшло клопотання від 12.06.2023 (вх..№01-04/3967/22 від 12.06.2023) про долучення до матеріалів справи доказів направлення позивачу заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи зазначене, звернення відповідача з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №914/558/22 з наданням відповідних доказів понесення витрат на надання професійної правничої допомоги здійснено у строки, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі на рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 у справі №914/558/22 надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 03.04.2023 укладеного між Адвокатським об`єднанням «Вишневий і Партнери» в особі Керуючого партнера Сабадин Алли Вікторівни (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» (Клієнт); копію Додатку №1 від 03.04.2023 до Договору про надання правової допомоги від 03.04.2023; копію Акту про надання правової допомоги від 06.06.2023 на суму 380 000,00 грн.; копію платіжної інструкції №9969 від 26.04.2023 про оплату по договору про надання правової допомоги від 03.04.2023 на суму 200 000,00 грн; копію платіжної інструкції №10246 від 06.06.2023 про оплату по договору про надання правової допомоги від 03.04.2023 на суму 180 000,00 грн; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АІ №1383735 від 03.04.2023, відповідно до якого адвоката Сабадин А.В. уповноважено представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» у Західному апеляційному господарському суді на підставі Договору від 03.04.2023.

У договорі про надання правової допомоги від 03.04.2023 сторони узгодили, зокрема, наступне.

Згідно з п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту по справі №914/558/22 на стадії апеляційного провадження.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання представляти права i законні інтереси Клієнта в Західному апеляційному господарському суді, а також здійснювати інші необхідні для виконання цього договору дії, включаючи наступні:

- підготувати (скласти) апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 року у справі №914/558/22, заяви з процесуальних питань, а також інші процесуальні документи;

- підписувати (скласти) заяви з процесуальних питань, а також інші процесуальні документи;

- посвідчувати (завіряти) власним підписом та печаткою копії документів, що подаються до перелічених вище органів (зокрема документів, що подаються до суду);

- здійснювати представництво у справі №914/558/22;

- брати участь у судових засіданнях по справі №914/558/22;

- знайомитися із матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, заявляти відвід суддям, подавати докази, приймати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення по справі, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, які виникають в ході судового процесу, заперечувати проти доводів і клопотань інших учасників судового процесу, отримувати копії рішень суду, прийнятих в рамках провадження у справі, тощо;

- користуватися іншими процесуальними правами, наданими стороні Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Митним Кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4.1 Договору Сторони дійшли згоди про те, що за надання

Адвокатським об`єднанням послуг, обумовлених п. 1.1 та п. 1.2 Договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню грошову винагороду (гонорар), що включає в себе, в тому числі, витрати пов`язані зі збором доказів, підготовкою справи до розгляду, оплатою вартості послуг помічника адвоката, розмір якої визначений в Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з Додатку №1 від 03.04.2023 до Договору про надання правової допомоги вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги Клієнту (Грошова винагорода/гонорар) є фіксованою та складає 380 000,00 (триста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., що сплачується не пізніше 10.06.2023 року.

06.06.2023 Сторони Договору про надання правової допомоги від «03» квітня 2023 р.: Адвокатське об`єднання "Вишневий і Партнери" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» уклали цей Акт про надання правової допомоги:

Адвокатське об`єднання надало за Договором, а Клієнт прийняв наступні послуги (правову допомогу):

- підготовлено (складено) апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 року у справі №914/558/22;

- підготовлено (складено) заяву про усунення недоліків до Західного апеляційного господарського суду у справі N914/558/22;

- підготовлено (складено) та подано до Західного апеляційного господарського суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №914/558/22;

- здійснено участь в судових засіданнях Західного апеляційного господарського суду у справі №914/558/22;

- здійснено представництво інтересів відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом у справі №914/558/22 на стадії апеляційного провадження.

Загалом Адвокатським об`єднанням надано правову допомогу Клієнту у розмірі 380000,00 (триста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. Гонорар Адвокатського об`єднання є фіксованим та складає 380000,00 (триста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. Клієнтом сплачено на користь Адвокатського об`єднання 380000,00 (триста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до платіжної інструкції №9969 від 26.04.2023 ТОВ «Сейф Гласс

Факторі» перераховано АО «Вишневий і Партнери» 200 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 03.04.2023.

Згідно з платіжною інструкцією №10246 від 06.06.2023 ТОВ «Сейф Гласс Факторі» перераховано АО «Вишневий і Партнери» 180 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 03.04.2023.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Як вже зазначалося вище, 28.06.2023 від представника позивача за первісним позовом на електронну адресу суду надійшло заперечення щодо стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, в якому останній просить відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а у випадку задоволення заяви зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу на 90% до 38 000 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однак слід зазначити, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд апеляційної інстанції враховує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційного перегляду справи позиція відповідача за первісним позовом не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом. При цьому, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі на рішення Господарського суду Львівської області від 31.03.2023 у справі №914/558/22 фактично узгоджується з доводами, наведеними у відзиві на первісний позов та у зустрічній позовній заяві.

Тобто, правова позиція відповідача за первісним позовом, викладена в апеляційній скарзі, вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Дослідивши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі - адвоката Сабадин А.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/558/22 та додані до неї документи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 380 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

Щодо доводів позивача про те, що процесуальні документи підписані не представником відповідача - адвокатом, а безпосередньо відповідачем, не спростовують факту надання адвокатських послуг адвокатом, що підтверджується наданими до справи доказами, зокрема, Договором про надання правової допомоги та Актом про надання правової допомоги.

Стосовно тверджень позивача про те, що в акті надання правової допомоги зазначено одні і ті ж самі послуги, використовуючи різні формулювання, то слід зазначити, що обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не е самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року по справі №922/1964/21.

Надавши оцінку доводам позивача про неспівмірність заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши обсяг виконаних робіт представником відповідача по наданню правової допомоги у суді апеляційної інстанції у даній справі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково співпадають з доводами, які було надано до місцевого господарського суду, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Фактрі» на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на позивача понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в розмірі 190 000 грн.

Керуючись ст. 126, 129, 244, 282, 283, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Сейф Гласс Факторі - адвоката Сабадин А.В. б/н від 07.06.2023 (вх..№01-05/1873/23 від 12.06.2023) про ухвалення додаткового судового рішення у справі №914/558/22 - задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ ЖИТОМИРГАЗ (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ (79007, м. Львів, вул. Джерельна, буд. 38, ) витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 190 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків передбачених ст. 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 05.07.2023.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Судді Кравчук Н.М.

Скрипчук О.С.