Без повідомлення (виклику) сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2023 у справі №910/10680/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Компанії «CAYAMANT CORP s.r.o» (ТОВ «КАЯМАНТ КОРП»; 110 00, Чеська республіка, Нове место, Прага 1, Скольська, 689/20; ідентифікаційний номер: 08778736; номер ПДВ: СZ08778736) на користь Фізичної особи-підприємця Степаняна Михайла Хачиковича ( АДРЕСА_1 ) заборгованість у розмірі 4 293 (Чотири тисячі двісті дев`яносто три) євро 52 цента, що еквівалентно 152 420 (Сто п`ятдесят дві тисячі чотириста двадцять) грн 00 коп., а також судовий збір у розмірі 2 399 (Дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн 15 коп.

28.06.2023 від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

Вищевказана заява мотивована тим, що позивачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Також, представник позивача просив поновити строк для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи підстави пропуску строку на подання доказів понесення судових витрат, заявник вказує, що рішення по даній справі було ухвалено Господарським судом міста Києва - 16.06.2023 року.

Вказана справа №910/10680/22 розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

З огляду на що позивачу по справі не могло бути відомо про ухвалення рішення по справі до моменту його оприлюднення на офіційному сайті ЄДРСР, або ж отримання особисто.

Оскільки 19.06.2023 позивачу стало відомо про винесення рішення, останній вважає, що слід розраховувати строк для подачі доказів на понесення судових витрат з моменту оприлюднення рішення по даній справі на офіційному сайті ЄДРСР - 19.06.2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням викладеного, суд вважає наявними підстави для поновлення строку на подання доказів в підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається із позовної заяви (нова редакція), остання містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу складатимуть 12 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки рішення у справі № 910/10680/22 ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, суд вважає наявні у справі матеріали достатніми для здійснення розгляду заяви без виклику учасників справи, та згідно приписів ст. 244 ГПК Україна судове засідання для розгляду заяви позивача не призначається.

Розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця Степаняна Михайла Хачиковича про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 13 000,00 грн представник позивача надав копію договору №0112/2 про надання правової допомоги від 01.12.2022, копію Додаткової угоди № 1 до договору №0112/2 про надання правової допомоги від 01.12.2022, копію акту приймання-передачі наданих послуг №2206/1 від 22.06.2023 до договору №0112/2 про надання правової допомоги від 01.12.2022, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги №0112/2 від 01.12.2022.

Окрім того матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС№ 8373/10 та копію ордеру серія АІ № 1316137 виданого адвокатським бюро «Адвокатське бюро Вікторії Марушевської» на представництво інтересів фізичної особи-підприємця Степаняна Михайла Хачиковича.

07.12.2022 між Адвокатським бюро «АДВОКАТСЬКЕ БЮРО ВІКТОРІЇ МАРУШЕВСЬКОЇ», далі по тексту - Адвокатське бюро, з однієї сторони, та фізичною особою-підприємцем Степаняном Михайлом Хачиковичем, далі по тексту - Клієнт, укладено договір про надання правової допомоги (далі Договір), за умовами якого Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу відповідно до вимог законодавства України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, використовуючи засоби, способи і методи, необхідні для захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплатити Адвокатському бюро гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1-4.3 Договору сторони погодили, що за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується оплатити Адвокатському бюро суму гонорару (винагороди), яка визначається додатковими угодами, які є невід`ємними частинами цього Договору.

До гонорару не включаються витрати, необхідні для виконання Договору (судові витрати, переклад та нотаріальне посвідчення документів, одержання письмових висновків фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань тощо).

Оплата гонорару здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського бюро або сплати у готівковій формі, у строки, визначені в додатковій угоді до Договору.

Додатковою угодою № 1 до договору №0112/2 про надання правової допомоги від 01.12.2022 сторони погодили, що на підставі п.п.4.1, розділу 4 Договору №0112/2 про надання правової допомоги від 01.12.2022 року, Сторони дійшли згоди, що сума гонорару (винагороди) Адвокатського бюро за надання правової допомоги, вид та обсяг якої визначено цією додатковою угодою, попередньо узгоджена Сторонами в розмірі 18 000,00 (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, виходячи з наступного обсягу правової допомоги (послуг):

- Юридичний супровід справи №910/10680/22, що розглядається Господарським судом міста Києва, що включає в себе складання нової редакції позовної заяви, клопотань, заяв, пояснень, інших документів в ході розгляду справи - вартістю 13 000,00 грн;

- Представництво інтересів Клієнта в Господарському суді міста Києва з метою прийняття участі в судових засіданнях по справі №910/10680/22 - вартістю 5000,00 грн.

Згідно з акту наданих послуг адвокатом було надано клієнту наступні послуги:

- Юридичний супровід справи №910/10680/22, що розглядається Господарським судом міста Києва, що включає в себе складання нової редакції позовної заяви, клопотань, заяв, пояснень, інших документів в ході розгляду справи - вартістю 13 000,00 грн.

Вивчивши надані позивачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 13 000,00 грн., які є документально підтвердженими.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін на наступне.

Як було вказано вище позовна заява (нова редакція) містила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

У той час 28.06.2023 представник позивача подав заяву про розмір судових витрат який складає 13000,00 грн.

За приписами ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Оскільки позовна заява (нова редакція) датована 07.12.2022, а Додаткова угода № 1 до договору №0112/2 про надання правової допомоги, якою сторони зокрема погодили вартість послуги - юридичний супровід справи №910/10680/22, що розглядається Господарським судом міста Києва, що включає в себе складання нової редакції позовної заяви, клопотань, заяв, пояснень, інших документів в ході розгляду справи - вартістю 13 000,00 грн, датована 01.12.2022, суд дійшов висновку, що представник позивача міг передбачити вартість наданих послуг у розмірі 13 000,00 грн.

Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/7540/19.

Позивачем у поданій заяві про розмір судових витрат жодним чином не доведено, що останній не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, а відтак суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн перевищують суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Відтак враховуючи обставини даної справи, її складність, суд дійшов висновку про наявність підстав для включення до витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 000,00 грн, які були заявлені при поданні позовної заяви (нова редакція).

Враховуючи, що судом було позов задоволено частково витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Від відповідача жодних заперечень не надходило, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката матеріали справи не містять.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 11 604, 11 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Фізичної особи-підприємця Степаняна Михайла Хачиковича про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/10680/22 за позовом Фізичної особи-підприємця Степаняна Михайла Хачиковича до Компанії «CAYAMANT CORP s.r.o» про стягнення 4 440,00 євро, що еквівалентно 157 620,00 грн.

3. Стягнути з Компанії «CAYAMANT CORP s.r.o» (ТОВ «КАЯМАНТ КОРП»; 110 00, Чеська республіка, Нове место, Прага 1, Скольська, 689/20; ідентифікаційний номер: 08778736; номер ПДВ: СZ08778736) на користь Фізичної особи-підприємця Степаняна Михайла Хачиковича ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 604 (одинадцять тисяч шістсот чотири) грн. 11 коп.

4. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 03.07.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ