УХВАЛА

07 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 910/16226/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023

у складі колегії суддів: Яковлєва М. Л. (головуючого), Шаптали Є. Ю. Михальської Ю. Б.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022

у складі судді Мельника В. І.

у справі за позовом Приватного підприємства "Вадім"

до

1. Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди 2 615 223,60 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Вадім" з позовною заявою до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Державної казначейської служби України про стягнення 2 615 223,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 позов задоволено частково, присуджено стягнути шляхом списання коштів з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади їх посадових і службових осіб, на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2 315 223,60 грн, моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн, присуджено стягнути з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 36 228,00 грн, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 апеляційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної казначейської служби України та Київської міської прокуратури задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 змінено, виклавши резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 у такій редакції: "1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ідентифікаційний код 37993783) матеріальну шкоду в сумі 2 315 223 (два мільйони триста п`ятнадцять тисяч двісті двадцять три) грн 60 коп. 3. В іншій частині позовних вимог відмовити".

09.06.2023 Заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 (повний текст складено 22.05.2023) та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21.

Одночасно за текстом та у прохальній частині касаційної скарги, скаржником порушено питання щодо зупинення виконання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/16226/21 визначено склад суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Картере В. І., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 13.06.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2023 касаційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення її недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору.

29.06.2023 до Верховного Суду від Приватного підприємства "Вадім" надійшов відзив на касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури.

03.07.2023 до Верховного Суду від скаржника надійшли документи щодо усунення недоліків касаційної скарги, до яких долучено докази сплати судового збору (від 14.06.2023 № 1019).

Відповідно до частини першої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження (частина друга цієї статті).

Згідно з частиною третьою статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 174 ГПК України передбачено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій при постановлені оскаржених судових рішень норм процесуального права (статей 3, 4, 73-76, 86, 236, 237, 238 ГПК України), невірним застосуванням норм матеріального прав та в якості підстав касаційного оскарження посилається на:

- пункт 3 частини першої статті 287 ГПК України, зазначаючи в контексті цієї підстави про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 1173 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, а саме стягнення судом шкоди у зв`язку з пошкодженням (демонтажем) майна на користь особи, яка на момент заподіяння такої шкоди не була ані власником такого майна, ані користувачем земельної ділянки. Також, на думку скаржника, такий висновок має враховувати особливості даної справи, а саме: обставини внесення позивачем після демонтажу приміщення до Державного реєстру нерухомого майна відомостей про право власності на таке приміщення.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Підстав для застосування статей 292 та 293 ГПК України не встановлено.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 910/16226/21 за касаційною скаргою Заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022.

Виходячи з положень частини четвертої статті 294 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним надати учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 12.07.2023.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що у провадженні Касаційного господарського суду перебуває справа № 910/16226/21 за касаційною скаргою Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022, в якій ухвалою від 14.06.2023 відкрито касаційне провадження та призначено її розгляд на 13.07.2023.

Оскільки касаційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Заступника керівника Київської міської прокуратури подані на одну й ту ж постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог статті 173 ГПК України об`єднати їх в одне касаційне провадження.

Щодо клопотання скаржника про зупинення виконання оскарженої постанови

Порушуючи питання щодо зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023, скаржник, зокрема посилається на те, що стягнення коштів з бюджету до винесення остаточного рішення у справі може завдати шкоди інтересам держави та призвести до передчасного списання значної суми бюджетних коштів.

Розглянувши зазначене клопотання, судом приймається до уваги таке.

За приписами частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Законодавець не обмежив дискреційні повноваження судів щодо підстав для зупинення виконання оскарженого рішення суду або його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання). Водночас, Верховний Суд виходить з того, що особливістю таких ухвал суду касаційної інстанції є те, що вони приймаються лише на стадіях виконання судового рішення, тобто, після ухвалення судового рішення у справі, що набрало законної сили. Оскільки однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України), свобода судового розсуду у такому випадку не є необмеженою. Суд має право вчинити відповідні дії, але лише у виняткових випадках, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди.

При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Так, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивоване. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання (дії) судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Водночас, сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання та дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

Разом з тим, набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії оскаржених рішень.

Крім того, суд касаційної інстанції враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. mutatis mutandis рішення у справі "Шмалько проти України" (Shmalko v. Ukraine) від 20.07.2004, N 60750/00, § 43)).

Оскільки у заяві скаржника про зупинення виконання оскарженої постанови не наведено переконливих доводів та обґрунтувань того, що без вжиття таких заходів, для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у його задоволенні необхідно відмовити.

Ураховуючи наведене й керуючись статтями 173, 234, 235, 290, 294, 295, 301, 326 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/16226/21 за касаційною скаргою Заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022.

2. Призначити розгляд касаційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури на 13 липня 2023 року о 12:30 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 12.07.2023.

4. Відмовити у задоволенні клопотання Заступника керівника Київської міської прокуратури про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі № 910/16226/21.

5. Об`єднати касаційні скарги Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Заступника керівника Київської міської прокуратури в одне касаційне провадження.

6. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

7. Звернути увагу учасників справи на можливості розгляду справи за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання відповідно до частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України.

8. Роз`яснити учасникам справи положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

9. Повідомити учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), в тому числі заяву в порядку статті 197 ГПК України, на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або іншими дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

10. Інформацію по справі № 910/16226/21, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Я. Погребняк