РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2023Справа №910/6041/23
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення учасників справи у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", м. Київ

про стягнення 4 380,00 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (відповідач) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4 380, 00 грн, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у визначені судом строки подати відповідні заяви по суті.

18.05.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що виходячи з схеми ДТП указаної в Європротоколі, вбачається й вина водія автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки він порушив правила розташування на проїзній частині та дотримання інтервалу, а тому наявна обопільна вина обох водіїв.

07.06.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він вказує, що з Європротоколу вбачається, що ДТП сталась саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 , про що зазначено в п. 14 вказаного Європротоколу.

Відповідач своїм правом на подання заперечень у встановлений судом строк не скористався.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.012.2021 між Приватним підприємством «ОЛВІ ПЛЮС» (страхувальник) та ПрАТ «СГ «ТАС» (страховик, позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-01270783 (договір страхування), відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 .

26.10.2022 о 09:10 год. в с. Боратин на вул. 9-та Набережна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом вищевказаної ДТП водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було складене повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 26.10.2022, яке визнається судом як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 були внесені зміни та доповнення до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які дозволили учасникам дорожнього руху, при скоєні ДТП, за наявності встановлених пунктом 33.2 статті 33 наведеного Закону обставин, спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без інформування відповідних підрозділів Національної поліції про її настання.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що кореспондується з абзацом 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України", затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: на період з дня набрання чинності цим розпорядженням до 31 грудня 2012 року в розмірі 10000 гривень потерпілому; з 1 січня 2013 року - 25000 гривень потерпілому, з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому.

У такому разі, водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

На виконання умов Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплат страхового відшкодування", Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МСТБУ від 11.08.2011 №274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до зазначеної Інструкції, у Європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Як вбачається з Європротоколу від 26.10.2022, останній складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному Європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Водій автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні ДТП, яке відбулось 26.10.2022, про що міститься відмітка в пункті 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Суд зазначає, що відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню.

Вказана позиція також висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 № 308/3162/15-ц.

Суд зазначає, що враховуючи розподіл обов`язку доказування між сторонами, встановлений ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, саме відповідач, як особа, яка отримала вимогу в порядку суброгації та є відповідальною за заподіяну винуватцем ДТП шкоду, в межах ліміту, встановленого Полісом, повинен довести обґрунтованість причин неможливості прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату у строк, визначений ст. 36 вищезазначеного Закону, а саме, що зі сторони позивача мало місце не тільки невиконання ним встановлених законом обов`язків, а і що саме це невиконання призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована відповідачем на підставі полісу №АР/2711516 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130 000,00 грн, франшиза - 0, 00 грн).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

27.10.2022 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку, а 28.10.2022 із заявою на виплату страхового відшкодування та виплатою на користь СТО.

Згідно з рахунком на оплату ТОВ «Богда-Авто Луцьк» (СТО) № НОМЕР_3 від 26.10.2022, наданим позивачем, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 4 380, 00 грн.

В подальшому, на підставі вищевказаного рахунку СТО, страхового акту №19648/6/922 від 28.10.2022, розрахунку суми страхового відшкодування, позивач виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, сплатив на рахунок СТО вартість ремонту автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 4 380, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №297263 від 31.10.2022.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З приписів зазначених норм вбачається що позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування (тобто, має місце заміна кредитора в зобов`язанні) та не зобов`язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України №6-2598цс15 від 23.03.2016.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 4 380, 00 грн право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вже було зазначено, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР№002714516.

10.11.2022 позивач направив відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 4 380, 00 грн.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем страхове відшкодування не виплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування. в розмірі 4 380, 00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Згідно з Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Разом з тим, відповідач заперечуючи проти задоволення позову зазначає, що в ДТП, яка відбулася 26.10.2022 наявна обопільна вина обох водіїв.

Так, він вказує, що в даному випадку вищевказана дтп відповідає типовій схемі 2.7 (під час руху у зустрічних напрямках на проїзній частині без дорожньої розмітки, учасники ДТП не врахували ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, в результаті чого трапилась ДТП) дорожньо-транспортної пригоди (додаток) до Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У зв`язку з чим, відповідно до схеми ДТП, вказаної в європротоколі вбачається також й вина водія автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про наявність обопільної вини обох водіїв.

Натомість дослідивши схему ДТП, яка відображена в європротоколі від 26.10.2022, судом встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулося, у зв`язку з виїздом автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , на смугу руху автомобіля автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо тверджень відповідача, що наявна обопільна вина обох водіїв у відповідності до типової схемі 2.7 дорожньо-транспортної пригоди (додаток) до Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, суд зазначає, що з наявного у відзиві на позовну заяву фото, не вбачається, що воно відноситься до спірної дтп, тоді як у європротоколі зображено, що проїзна частина містить дорожню розмітку та як було зазначено, в європротоколі відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені в ньому.

У той же час, слід зазначити, що до компетенції господарського суду не входить вирішення питань про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, зокрема вини цієї особи у скоєнні ДТП, оскільки згідно зі ст. 221 КпАП України уповноваженим судом на вирішення вказаних питань (відповідних справ) є суд цивільної юрисдикції.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 4 380 00 грн страхового відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір у розмірі грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (, адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (, адреса: 03117, м. Київ, Проспект Перемоги, 65) страхове відшкодування в розмірі 4 380, 00 грн (чотири тисячі триста вісімдесят гривень 00 коп.) та судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.)

3. Після вступу рішення в законну силу видати нака

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяСергій МОРОЗОВ