ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

06 липня 2023 року м. ХарківСправа № 922/1439/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Іванії К.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м. Харків, Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №7" Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.", м. Харків
про стягнення 70 415,70 грн.
за участю представників:

прокурор - Трофіменко О.О. (посв.)

позивача (ХМР) - Романенко Т.М. (виписка)

позивача (Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №7" Харківської міської ради, м. Харків) - Гончаров С.І. адвокат

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків та Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №7" Харківської міської ради, м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.", м. Харків про стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 70 415,70 грн згідно Договору про закупівлю товару №181/20-БТ/ХК від 18.05.2020.

Ухвалою від 18.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1493/23 за правилами загального позовного провадження.

28.06.2023 від Харківської міської ради надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження по справі.

06.07.2023 від Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №7" Харківської міської ради надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження по справі.

Дані заяви обґрунтовані тим, що будь-яких порушень законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії відповідними контролюючими органами не виявлено та не встановлено. Здійснений сторонами правочин, укладений у чіткому дотриманні до законодавства, яке діяло на час укладання, зміст правочину не суперечить вимогам законодавства та був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Суд, розглянувши дані заяви, зазначає наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є належною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У справах за позовами прокурорів, заявлених в інтересах держави в особі уповноважених органів, позивачами є відповідні уповноважені органи, а прокурор у таких справах здійснює представництво їх інтересів в суді. Статус позивача прокурор набуває лише у випадках, коли звертається з позовом в інтересах держави у разі відсутності уповноваженого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).

За приписами статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У судовому процесі, зокрема у господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо прокурором визначено стороною у справі певний орган.

Подібний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та від 27.02.2019 у справі №761/3884/18.

Відповідно до вимог статті 55 Господарського процесуального кодексу України органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

Поряд з цим, частина 5 статті 55 ГПК України передбачає, що відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Так, у п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що при вирішенні питання про необхідність звернення до суду з позовом компетентний орган може діяти в умовах конфлікту інтересів - коли порушення інтересів держави, про яке стверджує прокурор, може бути пов`язане з раніше вчиненими протиправними діями цього органу чи бездіяльністю. Для врахування цих обставин стаття 55 ГПК передбачає такі правила:

- якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову прокурора в інтересах держави;

- відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті.

Таким чином, подача позивачами заяв про відмову від позову поданого прокурором в інтересах певного органу не є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки прокурор, в такому разі підтримує позовні вимоги самостійно.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє позивачам в задоволенні заяв про закриття провадження по справі у зв`язку з їх відмовою від позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 55, 231, 234, п.2 ст.254, п.3 ст. 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Харківської міської ради про відмову від позову та закриття провадження по справі, яка надійшла до суду 28.06.2023 - відмовити.

2. В задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №7" Харківської міської ради про відмову від позову та закриття провадження по справі, яка надійшла до суду 06.07.2023 - відмовити.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України.

Повна ухвала підписана 10.07.2023.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.