УХВАЛА

06 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/10614/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства охорони здоров`я України

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Приходько І. В.

від 09.02.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Андрієнко В. В, Буравльов С. І., Шапран В. В.

від 06.06.2023

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп"

до Міністерства охорони здоров`я України

про стягнення 67 623,78 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров`я України про стягнення 67 623,78 грн, з яких: заборгованість за частину спожитої, однак не оплаченої у грудні 2021 року електроенергії, у розмірі 65 870,00 грн, інфляційні втрати у сумі 1 190,73 грн та 3% річних у розмірі 563,05 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/10614/22 позовні вимоги задоволено: присуджено до стягнення з Міністерства охорони здоров`я України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" заборгованість у розмірі 65 870,00 грн, інфляційні втрати у сумі 1 190,73 грн, 3% річних у розмірі 563,05 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Постановою від 06.06.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/10614/22.

26 червня 2023 року Міністерство охорони здоров`я України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі № 910/10614/22.

Перевіривши касаційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже відповідно до пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа № 910/10614/22 є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2 481,00 грн = 248 100,00 грн).

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України унормовано випадки, за умови доведення скаржником наявності яких та наведенням відповідних цим випадкам обставин, судове рішення у малозначній справі може бути предметом касаційного оскарження.

З касаційної скарги Міністерства охорони здоров`я України вбачається, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у цій справі є наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також наявність виключного випадку можливості оскарження в касаційному порядку судового рішення у малозначній справі, передбаченого підпунктом "а" пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики).

Водночас Міністерство охорони здоров`я України, вказуючи на фундаментальне значення цієї касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики, не навело жодних обґрунтованих доводів наявності питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Розглянувши інші доводи, викладені у касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що вони зводяться лише до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями та переоцінки встановлених обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Суд вважає за необхідне зазначити, що самі лише посилання скаржника на наявність відповідних обставин, що не обґрунтовані іншими доводами, автоматично не презюмує їх існування.

Використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "виняткове значення", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що скаржник не навів обґрунтованих доводів, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, отже Міністерством охорони здоров`я України не дотримано умови допуску малозначної справи до касаційного оскарження, передбачені підпунктом "а" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі та відсутність обставин, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/10614/22 за касаційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/10614/22 за касаційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копії касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

В. І. Студенець