ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 Справа № 917/407/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Паламарчука В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" вул.Герцена, 10, м. Київ, 04050

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Прем`єр Альянс" вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 65 000,00грн

Встановив:

Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вхід. № 436/23 від 14.03.2023) про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Прем`єр Альянс" 65 000,00грн затрат по виплаті страхового відшкодування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Паламарчука В.В.

Ухвалою від 21.03.2023р. суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 5 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Копія ухвали від 21.03.2023р. що була надіслана відповідачу по справі повернулись до суду із відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України Про доступ до судових рішень визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 21.03.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В ході розгляду даної справи господарським судом Полтавської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04 листопада 2021 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали Договір страхування серії PVP.S №2104016 майнових інтересів власника автомобіля «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 серпня 2022 року в місті Києві на перехресті Соборності відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та застрахований автомобіль «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту оцінювача ОСОБА_3 №20220906 від 15 вересня 2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 469 861,39 грн.

Згідно рахунку-фактури АР-000100/22С від 10.09.2022 вартість ремонту транспортного засобу «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 444 736,26 грн.

Згідно страхового акту позивача №161105 від 07 грудня 2022 року вказана ДТП визнана страховим випадком.

Платіжним дорученням №15208 від 07 грудня 2022 позивач перерахував на рахунок ОСОБА_1 130 000,00 грн страхового відшкодування.

Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 16.11.2022 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Ван-Клік» відповідно до Полісу №209982033. Відповідно до даного Полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 160 000,00 грн., розмір франшизи - 1500,00 грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Ван-Клік» змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Прим`єр Альянс».

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 162 ГПК України ПрАТ «ПРОСТО-страхування» в порядку досудового врегулювання спору направлено відповідачу рекомендованим листом заяву про страхове відшкодування №04-1994 від 21 грудня 2022 року з додатками.

Позивач зазначає, що вимоги, викладені в даній заяві, відповідачем задоволені не були.

Затрати по виплаті страхового відшкодування, які підлягають відшкодуванню відповідачем, позивач обрахував з вартості матеріального збитку згідно звіту оцінювача №20220906 від 15 вересня 2022 року за вирахуванням суми франшизи відповідно до Полісу №209982033. Розмір затрат склав 65 000,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 65 000,00 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Судом встановлено, що 26 серпня 2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

На момент ДТП автомобіль «Nissan X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований його власником ОСОБА_1 за договором страхування серії PVP.S №2104016 від 04.11.2021, страховиком за яким є позивач.

На підставі страхового акту №161105 від 07.12.2022 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.

Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 16.11.2022р. вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відносини між відповідачем, як страховиком, та власником автомобіля марки «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , як страхувальником, врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209982033.

Відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже на підставі зазначених вище норм відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування вих. № 04-1994 від 21 грудня 2022 року.

З огляду на приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на дату подання до суду позовної заяви (14.03.2022р.) граничний строк на виплату суми страхового відшкодування сплинув.

Однак, як встановлено судом, у межах встановленого строку (90 днів) відповідач позивачу страхове відшкодування не сплатив.

Частиною 2 пп. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що позивач правомірно обрахував затрати по виплаті страхового відшкодування, які підлягають відшкодуванню відповідачем, з вартості матеріального збитку згідно звіту оцінювача №20220906 від 15.09.2022р., який становить 469861,39 грн, за вирахуванням суми франшизи, яка відповідно до Полісу №209982033 становить 160 000,00 грн. Розмір затрат склав 65 000,00 грн.

Отже стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 65000,00 грн.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду:

- копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Синюк та партнери", та копію додатку № 1 від 02.02.2023 до вказаного договору;

- копію свідоцтва гр. ОСОБА_4 про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6423/10;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1116322, виданий адвокатом Синюком С.Л. на представництво інтересів позивача у Господарському суді Полтавської області;

- копію посвідчення адвоката Синюка С.Л. № 6423/10 від 15.02.2018;

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського бюро "Синюк та партнери";

- копію акту виконаних робіт від 28.02.2023 на загальну суму 66 000,00 грн, який підписано позивачем та АБ "Синюк та партнери" без зауважень;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 28.02.2023 на суму 6000,00 грн;

- копію платіжного доручення №2920 від 02.02.2023 про оплату позивачем на користь АБ "Синюк та партнери" юридичних послуг на суму 66000,00 грн.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Відповідач не заявляв суду клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу адвоката. В зв`язку з вищевикладеним, понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Прем`єр Альянс" (вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (вул.Герцена, 10, м.Київ, 04050, ) 65000,00грн - затрат по виплаті страхового відшкодування, 2684,00грн - витрат на сплату судового збору, 6000,00грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Суддя Паламарчук В.В.