ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.07.2023 року м. Дніпро Справа № 904/3322/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Митюченко Валентини Іванівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023р. (суддя Ліпинський О.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 05.05.2023р.) у справі

за позовом: Верхівцевської міської ради, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровської області

до Фізичної особи - підприємця Митюченко Валентини Іванівни, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровської області

про припинення права власності та визнання права власності за територіальною громадою

ВСТАНОВИВ:

Верхівцевська міська рада (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Митюченко Валентини Іванівни (далі - Відповідач) в якому просить суд:

- припинити право власності Дніпропетровського державного торгівельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Потяг" на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вулиця Красна 2-В, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, а саме - комплекс загальною площею 424,5 кв.м.;

- визнати за Верхівцевською міською радою право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вулиця Красна 2-В, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, а саме - комплекс загальною площею 424,5кв.м.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2023р. позовні вимоги задоволено частково - визнано за Верхівцевською міською радою право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вулиця Красна 2-В, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, а саме - комплекс загальною площею 424,5 кв.м.. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Митюченко Валентини Іванівни на користь Верхівцевської міської ради 2 481,00 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Фізична особа - підприємець Митюченко Валентина Іванівна, в якій просить рішення суду від 25.04.2023р. скасувати в частині визнання за Верхівцевською міською радою право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою вулиця Красна 2-В, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область, а саме - комплекс загальною площею 424,5 кв.м. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 25.04.2023р., повний текст рішення складено 05.05.2023р., отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 25.05.2023р..

Копію оскаржуваного рішення направлено учасникам справи 05.05.2023р. на їх електронні скриньки, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.198-201) про доставку електронного листа.

Апеляційну скаргу подано до суду 03.07.2023р., про що свідчить відбиток штампу Господарського суду Дніпропетровської області на першому аркуші апеляційної скарги, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

В обґрунтування поважності причин пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023р. скаржник, зокрема, зазначив, що повний текст оскаржуваного рішення у даній справі отримане відповідачем лише 26.06.2023р., про свідчить відповідний штамп суду на отриманій відповідачем копії.

Згідно ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

За змістом ст. 119 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин такого пропуску.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки на апеляційне оскарження, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Доводи апелянта про те, що повний текст оскаржуваного рішення у даній справі отримане відповідачем лише 26.06.2023р. спростовуються матеріалами справи, з огляду на наступне.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2022р. у справі №904/3322/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 10.11.2022 р..

01.11.2022 р. Відповідачем до Господарського суду Дніпропетровської області було подано відзив на позовну заяву. У відзиві на позов зазначено, що представником Відповідача є адвокат Перепечин Володимир Леонідович, про що свідчать додані до відзиву на позов копії відповідних ордеру, договору про надання правничої допомоги та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю а також вказані номер телефону адвоката та адреса електронної скриньки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2022р. підготовче засідання було відкладено на 01.12.2022р..

Копію ухвали суду від 10.11.2022р. направлено учасникам справи 10.11.2022р. на їх електронні скриньки, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.88-91) про доставку електронного листа.

Зокрема, з довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.91) про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді ( ухвала суду від 10.11.2022р.) у даній справі було надіслано одержувачу Фізичній особі - підприємцю Митюченко Валентині Іванівні на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронної скриньки 11.11.2022р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2022р. підготовче засідання було відкладено на 27.12.2022р..

Копію ухвали суду від 01.12.2022р. направлено учасникам справи 01.12.2022р. на їх електронні скриньки, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.105-108) про доставку електронного листа.

27.12.2022р від представника Відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022р. підготовче засідання було відкладено на 26.01.2023р..

Копію ухвали суду від 26.01.2023р. направлено учасникам справи 01.12.2022р. на їх електронні скриньки, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.118-121) про доставку електронного листа.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що судом першої інстанції, за клопотанням відповідача, було відкладено розгляд справи, та про судове засідання, призначене на 26.01.2023р. відповідач був повідомлений належним чином.

В судове засідання, що відбулось 26.01.2023р. представник Відповідача з`явився, про що свідчать протокол судового засідання та ухвала суду від 26.01.2023р., якою було призначено справу до розгляду по суті в судове засідання на 09.02.2023р..

В подальшому, розгляд справи кілька разів відкладався, про що свідчать відповідні ухвали суду від 09.02.2023р., від 28.02.2023р., від 23.03.2023р., від 15.03.2023р. Як свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа, копії вказаних ухвал суду було направлено учасникам справи на їх електронні скриньки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023р. закрито підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 25.04.2023р..

Копію ухвали суду від 30.03.2023р. направлено учасникам справи 30.03.2023р. на їх електронні скриньки, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.186-189) про доставку електронного листа.

Зокрема, з довідки Господарського суду Дніпропетровської області (а.с.188) про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді ( ухвала суду від 30.03.2023р.) у даній справі було надіслано одержувачу Фізичній особі - підприємцю Митюченко Валентині Іванівні на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронної скриньки 30.03.2023р..

Як вже зазначалось вище, 25.04.2023р. місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення. Копію оскаржуваного рішення направлено учасникам справи 05.05.2023р. на їх електронні скриньки, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області ( а.с.198-201) про доставку електронного листа.

Зокрема, з довідки Господарського суду Дніпропетровської області (а.с.199) про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді ( рішення від 25.04.2023р.) у даній справі було надіслано одержувачу Фізичній особі - підприємцю Митюченко Валентині Іванівні на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Документ доставлено до електронної скриньки 05.05.2023р..

Слід також зазначити, що Скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з рухом справи у спорі за його участю та з прийнятим за результатом судового вирішення цього спору процесуальним рішенням, оскільки інформація про призначення судових засідань є відкритою, її можна отримати як на сайті в мережі інтернет (http://court.gov.ua/fair/), так і в інформаційному центрі суду. Усі процесуальні документи суду наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення суду від 25.04.2023р. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110667501) надіслано судом 05.05.2023р., зареєстровано 06.05.2023р. та оприлюднено 08.05.2023року.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Скаржником не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а також факту ухвалення судом першої інстанції рішення про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, що унеможливило б скаржнику звернутись із апеляційною скаргою у строки, встановленні статтею 256 ГПК України. Таким чином, відповідна можливість залежала виключно від волевиявлення скаржника (мала суб`єктивний характер).

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 03.04.2008 р., у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне провадження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р., у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007р., та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003р.).

Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989р.).

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначені Скаржником підстави для поновлення процесуального строку, є неповажними.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2022р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2481, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4962 грн. 00 коп..

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, з викладеного вбачається, що розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду здійснюється залежно від того, в якій частині апелянт не погоджується з прийнятим рішенням.

Так, апелянт не згоден з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023р. у справі № 904/3322/22 в частині задоволених позовних вимог про визнання права власності.

При поданні позову, в цій частині позивачем було сплачено судовий збір, у розмірі 2481,00 грн..

Отже, апелянт, оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку має сплатити 3 721,50 грн. ( 2 481,00 грн. х 150%).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, згідно платіжної квитанції №0.0..1 від 03.07.2023р., доданої до апеляційної скарги, Відповідач оплатив судовий збір лише в сумі 721,50 грн.; недоплачена сума судового збору становить 3000 грн. 00 коп.

Частинами 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху на підставі ст. 260 Господарського процесуального кодексу України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги, а саме для: надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших поважних причин такого пропуску та доказів доплати судового збору, у розмірі 3000,00 грн..

При цьому суд вважає необхідним роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 259, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Митюченко Валентини Іванівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023р. у справі № 904/3322/22 без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надати суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших поважних причин такого пропуску та доказ доплати судового збору у розмірі 3000,00 грн..

Роз`яснити скаржнику, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не буде подано в зазначений строк суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв