ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/265/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г. Зайця, розглянувши заяву Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-23-5141 від 19.06.2023 року (вх. №12273/23 від 22.06.2023) про видачу дубліката наказу Господарського суду Київської області від 21.08.2018 року у справі №911/265/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", м. Івано-Франківськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц", м. Буча,

про стягнення 688111,44 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц", м. Буча,

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", м. Івано-Франківськ,

про стягнення 171805,14 грн.

без проведення судового засідання та виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.04.2018 року у справі №911/265/18, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2018 року, первісний позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" 70157,45 грн. пені, 57383,00 грн. штрафу та 1913,11 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 21.08.2018 року у справі №911/265/18 видано відповідний наказ.

До суду від позивача (стягувача) надійшла заява №1001вих-23-5141 від 19.06.2023 року (вх. №12273/23 від 22.06.2023) про видачу дубліката наказу Господарського суду Київської області від 21.08.2018 року у справі №911/265/18.

Враховуючи, що нормами Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) не передбачено обов`язкового розгляду заяв про видачу дубліката наказу у судовому засіданні, суд розглядає заяву про видачу дублікату наказу без виклику представників сторін.

Розглянувши заяву позивача (стягувача) №1001вих-23-5141 від 19.06.2023 року (вх. №12273/23 від 22.06.2023) про видачу дубліката наказу Господарського суду Київської області від 21.08.2018 року у справі №911/265/18, судом встановлено наступне.

21.08.2018 року Господарським судом Київської області на виконання рішення суду від 23.04.2018 року у справі №911/265/18 видано відповідний наказ, який пред`явлено стягувачем на примусове виконання до Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області та згідно постанови державного виконавця Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області від 09.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57381246.

В обґрунтування поданої заяви, позивач (стягувач) зазначає, що внаслідок ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №57381246 в Автоматизованій системі виконавчого провадження, йому стало відомо про завершення виконавчого провадження на підставі винесеної державним виконавцем Бучанського ВДВС у Бучанському районі Київської області постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2020 року, однак, вказаної постанови та оригіналу наказу АТ «Укртрансгаз» не отримувало.

Таким чином, рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2018 року у справі №911/265/18 до цього часу не виконано.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, виконання рішення є обов`язковим елементом права на справедливий суд, та сума заборгованості, яка присуджена судом є підґрунтям для "законного сподівання" позивача на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи.

Частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підпунктом 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права (аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постановах від 19.01.2019 у справі 916/215/15-г та від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12).

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі №727/1256/16-ц, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Враховуючи викладене, а також, винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2022 року, з урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №727/1256/16-ц, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено.

За таких обставин, судом встановлено, що, оскільки наказ Господарського суду Київської області від 21.08.2018 №911/265/18 втрачено, а строк пред`явлення його до виконання не сплинув, тому, заява Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-23-5141 від 19.06.2023 року (вх. №12273/23 від 22.06.2023) про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 232-235, п. 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-23-5141 від 19.06.2023 року (вх. №12273/23 від 22.06.2023) про видачу дубліката наказу Господарського суду Київської області від 21.08.2018 року №911/265/18 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Київської області від 21.08.2018 року №911/265/18.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць