ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. Справа №921/839/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 13.04.2023 року (вх. № 01-05/1188/23 від 17.04.2023 року)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 20.03.2023 року (суддя І.М. Гирила; повний текст рішення складено 30.03.2023 року)

у справі № 921/839/21

за позовом: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 )

до відповідача: Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод» (надалі ПП «МДС Збаразький сирзавод»)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Жовніра Івана Теодоровича (надалі ОСОБА_3 )

про визнання недійсним рішення ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18/1-4 від 27.04.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І.Т. за №6000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу учасників; визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18-2 від 10.12.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І.Т. за №7000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Строцень Т.О. адвокат (ордер серії ВО №1051337 від 12.04.2023 року);

від відповідача (в режимі відеоконференції): Осів П.В. адвокат (довіреність б/н від 18.02.2022 року);

від третьої особи ОСОБА_2 : не з`явився;

від третьої особи приватного нотаріуса Жовніра І.Т.: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

23.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача - Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" про: визнання недійсним рішення ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18/1-4 від 27.04.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №6000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу учасників; визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18-2 від 10.12.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №7000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

В позовній заяві позивач зазначив, що 28.01.1995 року одноосібно ОСОБА_1 створене ПП «МДС Збаразький сирзавод». Розмір статутного капіталу з моменту створення склав 50 000 грн., який сформований у повному обсязі. 27.04.2018 року прийнято рішення №18/1-4 про прийняття ОСОБА_2 до складу засновників ПП «МДС Збаразький сирзавод» з дольовим внеском до статутного капіталу Підприємства в сумі 50 000 грн. Збільшено статутний капітал на вказану суму. Встановлено ОСОБА_2 строк для внесення дольового внеску до статутного капіталу один рік з дати державної реєстрації нової редакції статуту. У зв`язку із прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» за рахунок дольового внеску ОСОБА_2 визнано частки у співвідношенні ОСОБА_1 50 відсотків (50 000 грн) та ОСОБА_2 50 відсотків (50 000 грн). Відповідні зміни та нову редакцію статуту зареєстровано 02.05.2018 року у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І.Т. за №6000200. Розмір статутного капіталу з моменту його створення склав 100 000 грн., який не сформований у повному обсязі, частку статутного капіталу засновником ОСОБА_2 у розмірі 50 000 грн. не внесено. В подальшому 10.12.2018 року прийнято рішення загальних зборів, оформлене протоколом №18-2 щодо збільшення розміру статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» з 100 000 до 167 000 грн., шляхом внесення додаткового вкладу учасника ОСОБА_2 у розмірі 67 000 грн. Вказаний додатковий внесок згідно із рішенням засновників мав бути внесений протягом року з моменту прийняття рішення шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий (поточний) рахунок товариства. У зв`язку з прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП» «МДС Збаразький сирзавод» за рахунок дольового внеску ОСОБА_2 прийнято рішення, оформлене протоколом №18-2 від 10 грудня 2018 року, щодо перерозподілу часток учасників у співвідношенні ОСОБА_1 30 відсотків ( 50 100 грн.) та ОСОБА_2 70 відсотків (116 900 грн). Відповідні зміни та нову редакцію статуту 12.12.2018 року зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І.Т. за №7000200. Розмір статутного капіталу з моменту його створення склав 167 000 грн., який не сформований у повному обсязі, частку статутного капіталу засновником ОСОБА_2 у розмірі 117 000 грн. не внесено. Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про незаконність рішень зборів ПП «МДС Збаразький сирзавод» від 27 квітня 2018 року та від 10 грудня 2018 року. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ПП «МДС Збаразький сирзавод», оформлене протоколом №18/1-4 від 27.04.2018 та рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18-2 від 10.12.2018, скасувати реєстраційні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №6000200 та №7000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 20.03.2023 року у справі №921/839/21 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що на час прийняття спірного рішення за №18/1-4 від 27.04.2018 ОСОБА_1 (позивач у даній справі) був єдиним засновником та учасником ПП "МДС Збаразький сирзавод", якому належало 100% статутного капіталу (50 000, 00 грн). Положеннями Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", в редакції 2006 року, право на зміну розміри статутного фонду належало саме засновнику підприємства. Жодних застережень щодо можливості відчуження учасником (засновником) підприємства частини своєї частки, зокрема внаслідок прийняття особи до складу засновників та, відповідно, збільшення статутного капіталу за рахунок залучення додаткового грошового внеску, зазначений Статут не містить. Зазначене вище рішення засновника підписано власноручно ОСОБА_1 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. та зареєстровано в реєстрі 27.04.2018 за №2686. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що саме прийняттям рішення засновника за №18/1-4 ПП "МДС Збаразький сирзавод" позивач висловив свою волю на відповідні зміни статутного капіталу, складу засновників та розмір їх часток у статутному капіталі підприємства. При цьому включення ОСОБА_2 до складу учасників (засновників) підприємства на підставі вказаного рішення засновника та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання прийнятого позивачем на підставі власного волевиявлення рішення. Наведене, на переконання суду, свідчить про відсутність порушення будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 (позивача у справі) при прийнятті рішення засновника ПП "МДС Збаразький сирзавод" за №18/1-4 від 27.04.2018. Щодо оспорюваного позивачем рішення загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод"№18-2 від 10.12.2018, суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази оплати ОСОБА_2 як визначеного рішенням від 27.04.2018 дольового внеску в сумі 50 000, 00 грн, так і визначеного у рішенні загальних зборів учасників від 10.12.2018 додаткового вкладу у сумі 67 000, 00 грн. Доказів протилежного суду не надано. Разом із тим, суд вказав, що невнесення учасником вкладу у визначеному розмірі не може бути самостійною підставою визнання судом рішення Загальних зборів недійсними, оскільки алгоритм дій Товариства у разі невнесення чи неповного внесення учасниками своїх вкладів врегульовано законом. Враховуючи усе наведене вище, в задоволенні позову суд відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 20.03.2023 року у справі №921/839/21, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. Зазначає, що 27.04.2018 року прийнято рішення №18/1-4 про прийняття ОСОБА_2 до складу засновників ПП «МДС Збаразький сирзавод» з дольовим внеском до статутного капіталу Підприємства в сумі 50 000 грн. Збільшено статутний капітал на вказану суму. Встановлено ОСОБА_2 строк для внесення дольового внеску до статутного капіталу один рік з дати державної реєстрації нової редакції статуту. У зв`язку із прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» за рахунок дольового внеску ОСОБА_2 визнано частки у співвідношенні ОСОБА_1 50 відсотків (50 000 грн) та ОСОБА_2 50 відсотків (50 000 грн). Жодних додаткових вкладів ОСОБА_2 не внесено, розмір статутного капіталу не змінився, зміна складу учасників не змінилась. В подальшому, 10.12.2018 року прийнято рішення загальних зборів, оформлене протоколом №18-2 щодо збільшення розміру статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» з 100 000 до 167 000 грн., шляхом внесення додаткового вкладу учасника ОСОБА_2 у розмірі 67 000 грн. Внесено зміни до Статуту ПП «МДС Збаразький сирзавод» шляхом викладення його в новій редакції. Розмір статутного капіталу з моменту його створення склав 167 000 грн., який не сформований у повному обсязі, частку статутного капіталу засновником ОСОБА_2 у розмірі 117 000 грн. не внесено. Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про незаконність рішень зборів ПП «МДС Збаразький сирзавод» від 27 квітня 2018 року та від 10 грудня 2018 року, тому вважає, що суд мав задоволити позовні вимоги. Скаржник вважає, що суд ототожнив факт внесення додаткових вкладів (збільшення статутного капіталу) з правовою природою відчуження часток статутного капіталу, і в подальшому їх перерозподіл. Вказує на те, що не передавав частку у статутному капіталі Приватного підприємства на користь ОСОБА_2 . На його думку, у даному випадку здійснювалось волевиявлення щодо додаткового вкладу. Скаржник також зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд дійшов передчасного висновку про неефективність обраного позивачем способу захисту, на надавши відповіді на доводи позовної заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника. Вважаєвірним висновок суду першої інстанції про те, що невнесення учасником вкладу у визначеному розмірі не може бути самостійною підставою визнання судом рішення Загальних зборів недійсними, оскільки алгоритм дій Товариства у разі невнесення чи неповного внесення учасниками своїх вкладів врегульовано законом. Окрім того, судом правильно вказано, що за змістом позовної заяви позивач прагне поновлення свого становища у товаристві, яке призведе до зміни складу учасників, розміру статутного капіталу та його частки у статутному капіталі, а тому позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Просить залишити без змін рішення господарського Тернопільської області від 20.03.2023 року у справі №921/839/21, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 без задоволення.

Треті особи ОСОБА_2 та приватний нотаріус Жовнір І.Т. не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржене рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи не делегували своїх представників у судове засідання. Про причини неявки не повідомили.

З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення третіх осіб про судове засідання у даній справі, суд встановив таке.

18.05.2023 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 року про призначення розгляду справи №921/839/21 на 26.06.2023 о 12 год. 30 хв. надіслано на адреси третіх осіб, які повідомлені в апеляційній скарзі.

31.05.2023 року рекомендовані поштові відправлення №172, №164, адресовані третім особам приватному нотаріусу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , повернулись до Західного апеляційного господарського суду з довідками АТ «Укрпошта» із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення третіх осіб про розгляд справи №921/839/21.

Крім того, всі ухвали суду по цій справі оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, тобто є загальнодоступними.

Учасники справи не позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух справи завдяки відкритому безоплатному цілодобовому доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатися наданими їм процесуальними правами.

Учасники справи зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у їх справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки явка учасників даної справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника, суд дійшов висновку, що в силу положень ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності третіх осіб.

Обставини справи

З наявних у справі копій документів вбачається, що Статутом Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", затвердженим рішенням засновника №2, зареєстрованого 26.10.2006 у новій редакції, який був чинним на момент прийняття оскаржуваного рішення за №18/1-4 від 27.04.2018, передбачено, що Приватне підприємство "МДС Збаразький сирзавод" є правонаступником ПМП "МДС". Позивач ОСОБА_1 , є засновником/одноосібним учасником ПП "МДС Збаразький сирзавод" та володіє часткою у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" у розмірі 50 000, 00 грн, що становила 100% статутного капіталу підприємства (50 000 грн).(а.с.23-30, т.1).

27.04.2018 року прийнято рішення №18/1-4 про прийняття ОСОБА_2 до складу засновників ПП «МДС Збаразький сирзавод» з дольовим внеском до статутного капіталу Підприємства в сумі 50 000 грн. Збільшено статутний капітал на вказану суму. Встановлено ОСОБА_2 строк для внесення дольового внеску до статутного капіталу один рік з дати державної реєстрації нової редакції статуту. У зв`язку із прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» за рахунок дольового внеску ОСОБА_2 визнано частки у співвідношенні ОСОБА_1 50 відсотків (50 000 грн) та ОСОБА_2 50 відсотків (50 000 грн). (а.с. 5 , т.1).

Відповідні зміни та нову редакцію статуту зареєстровано 02.05.2018 року у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовнір І.Т. за №6000200.

Відповідно до п.1.2 статті 1, п.4.4 статті 4 Статуту Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №18/1-4 від 27.04.2018, засвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. 27.04.2018 та зареєстрованого у реєстрі за №2687/2688 у новій редакції, який був чинним на момент проведення загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод", оформлених протоколом №18-2 від 10.12.2018, засновниками підприємства є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Статутний капітал підприємства становить 100 000 (сто тисяч) гривень, що відповідає 100 % голосів на зборах засновників, та розподіляється наступним чином: ОСОБА_1 - володіє часткою у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" у розмірі 50 % від статутного капіталу, що становить 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.; ОСОБА_2 - володіє часткою у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" у розмірі 50 % від статутного капіталу, що становить 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. (а.с.7-14, т.1).

Пунктами 4.3., 4.5., 4.7 статті 4, Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" (в редакції від 27.04.2018 року) передбачено, що джерелом формування майна Підприємства є, серед іншого, грошові й матеріальні внески засновників. Для забезпечення діяльності Підприємства за рахунок дольового внеску засновників створений статутний капітал. Для вирішення статутних завдань Підприємство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного капіталу в порядку, передбаченому чинним законодавством та статутом.

Органами управління підприємством є загальні збори засновників; дирекція; ревізійна комісія (пункт 5.4 статті 5 Статуту (в редакції від 27.04.2018 року)).

Згідно з пунктом 5.5 статті 5 Статуту (в редакції від 27.04.2018 року) вищим керівним органом товариства є загальні збори засновників (учасників). Вони складаються з власників або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними, або призначаються на певний термін. Власник має кількість голосів на засіданнях загальних зборів засновників відповідно його частці у статутному капіталі, яка визначена Статутом.

10.12.2018 року прийнято рішення загальних зборів, оформлене протоколом №18-2, щодо збільшення розміру статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» з 100 000 до 167 000 грн., шляхом внесення додаткового вкладу учасника ОСОБА_2 у розмірі 67 000 грн. У зв`язку з прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП» «МДС Збаразький сирзавод» за рахунок дольового внеску ОСОБА_2 , прийнято рішення щодо перерозподілу часток учасників у співвідношенні ОСОБА_1 30 відсотків ( 50 100 грн.) та ОСОБА_2 - 70 відсотків (116 900 грн) (а.с.6, т.1).

Відповідні зміни та нову редакцію статуту 12.12.2018 року зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І.Т. за №7000200. (а.с. 31-34, т.1.)

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 Статуту ПП «МДС Збаразький сирзавод» (в редакції від 10.12.2018) розмір статутного капіталу склав 167 000 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (за кодом 38 станом на 23.12.2021) засновниками ПП «МДС Збаразький сирзавод» є: ОСОБА_1 , розмір частки: 50 100 грн та ОСОБА_2 , розмір частки: 116 900 грн. (а.с.55-62, т.1).

В матеріалах даної судової справи відсутні докази про внесення ОСОБА_2 до статутного капіталу ПП «МДС Збаразький сирзавод» як частки у розмірі 50 000 грн., так і додаткового вкладу у розмірі 67 000 грн.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 83 Цивільного кодексу України, яка визначає організаційно-правові форми юридичних осіб, юридичні особи, у тому числі і приватні підприємства, можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Відповідно до статті 84 ЦК України товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи.

За приписами частини 3 статті 62 ГК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту.

Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративним є підприємство, засноване на приватній власності двох або більше осіб.

Відповідно до положень статті 113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим кодексом та іншими законами.

Згідно зі статтею 8 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно до статті 10 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

При вирішенні даного спору суд враховує правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №907/167/17, відповідно до якої при вирішенні корпоративних спорів за участю приватних підприємств застосовується аналогія закону з урахуванням конкретних обставин справи, в тому числі положення статуту конкретного ПП.

Оскільки діяльність приватного підприємства регулюється тільки статтею 113 Господарського кодексу України, фактично відсутнє правове регулювання порядку створення та діяльності уповноважених власником органів управління приватним підприємством. Відтак, ВС застосував до спірних правовідносин аналогію закону правові норми законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Враховуючи, що ПП засноване на приватній власності двох осіб (засновників), а статутний капітал поділений між учасниками на частки (подібно до товариств з обмеженою відповідальністю), ВС прийшов до висновку застосувати норми Закону України Про господарські товариства, що регулюють порядок скликання та проведення загальних зборів товариствами з обмеженою відповідальністю.

Аналогічно і в даній справі суд, оцінивши зміст статутів відповідача - приватного підприємства, приходить до висновку про те, що до спірних правовідносин слід застосувати аналогію закону, положення Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Згідно з пунктами 3,4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, справи, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Таким чином, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Положеннями статті 116 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства» закріплено право учасника господарського товариства брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з статтею 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак, зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, є загальні збори учасників товариства.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах; відсутність протоколу загальних зборів ТОВ; відсутність протоколу загальних зборів акціонерного товариства, підписаного головою і секретарем зборів.

У даній справі суд встановив, що 27.04.2018 засновником ПП "МДС Збаразький сирзавод" ОСОБА_1 прийнято Рішення за №18/1-4, відповідно до якого: прийнято ОСОБА_2 до складу засновників Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" з дольовим внеском до статутного капіталу підприємства в сумі 50 000, 00 грн; збільшено статутний капітал підприємства на 50 000, 00 грн. за рахунок додаткового дольового (грошового) внеску засновника підприємства; встановлено ОСОБА_2 строк для внесення дольового внеску до статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" - один рік з дати державної реєстрації нової редакції Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод"; у зв`язку з прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" за рахунок дольового внеску до статутного капіталу підприємства новоприйнятого визначено частки засновників у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" наступним чином ОСОБА_1 50 % від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн; ОСОБА_2 50% від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн.

Відповідні зміни щодо складу засновників підприємства, його статутного капіталу, розподілу часток засновників відображено у новій редакції Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №18/1-4 від 27.04.2018 та зареєстрованого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. в реєстрі за №2687/2688. Зокрема, у Статуті вказано таке:

- засновниками підприємства є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Засновники є власниками підприємства та його майна. Взаємовідносини між Засновниками, трудовим колективом та іншими учасниками господарської діяльності підприємства регулюються даним Статутом і діючим законодавством України (п. 1.2 Статуту);

- для забезпечення діяльності підприємства за рахунок дольового внеску Засновників створений Статутний капітал. Статутний капітал підприємства становить 100 000 грн., що відповідає 100% голосів на зборах Засновників та розподіляється наступним чином: ОСОБА_1 володіє часткою в розмірі 50% від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн; ОСОБА_2 володіє часткою в розмірі 50% від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн (п. 4.4 Статуту).

Відповідно до п. 4.5-4.7, 4.9, 5.4-5.5 Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", в редакції від 27.04.2018, передбачено наступне:

- для вирішення статутних завдань підприємство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір Статутного капіталу в порядку, передбаченому чинним законодавством та цим Статутом. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і цим Статутом;

- вкладом власників можуть бути всі види майнових та інтелектуальних цінностей згідно з законодавством України. Учасники можуть здійснювати свій вклад до статутного капіталу у вигляді грошових коштів, матеріальних, нематеріальних цінностей, майнових прав, в тому числі на інтелектуальну власність, іншим майном, яке може бути передано в якості вкладу до Статутного капіталу Товариства відповідно до чинного законодавства України;

- внесення змін у Статутному капіталу підприємства здійснюється за рішенням Загальних зборів Засновників (власників), з врахуванням обмежень, встановлених законом та цим Статутом;

- рішення про зміну розміру Статутного капіталу підприємства підлягає відображенню у установчих документах підприємства; при цьому такі зміни підлягають державній реєстрації (поряд з іншими змінами та доповненнями до установчих документів) в порядку, встановленому чинним законодавством України. Рішення про зміну розміру Статутного капіталу підприємства вступає в силу в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

- органами управління підприємства є: загальні збори засновників; дирекція; ревізійна комісія;

- вищим керівним органом Товариства є загальні збори засновників (учасників). Вони складаються з власників або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначаються на певний термін. Власник має кількість голосів на засіданнях загальних зборів засновників відповідно його частці у статутному капіталі, яка визначена Статутом;

- внесення змін і доповнень до Статуту Підприємства відноситься до виняткової компетенції Засновників.

Пунктом 5.6 Статуту, в редакції рішення від 27.04.2018, передбачено, що рішення про внесення змін до Статуту підприємства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, виключення учасника зі складу Товариства та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 70 відсотків голосів, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що 10.12.2018 відбулись загальні збори учасників Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", у яких прийняли участь: ОСОБА_1 - засновник та учасник підприємства, частка у статутному капіталі якого 50%; ОСОБА_4 - уповноважений на зборах представник ОСОБА_2 , частка якого у статутному капіталі 50%.

На вирішення зборів учасників були винесені питання відповідно до порядку денного, зокрема: 1. Про збільшення розміру статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод".

2. Про перерозподіл часток учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" та порядок оплати додаткового внеску до статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод".

3. Про внесення змін і доповнень до Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод" шляхом викладення його у новій редакції.

Відповідно до протоколу №18-2 від 10.12.2018 загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" на зборах прийнято рішення:

1. Збільшити розмір статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" з 100 000, 00 гривень до 167 000, 00 гривень, шляхом внесення додаткового вкладу учасником Товариства ОСОБА_2 у розмірі 67 000, 00 грн, який буде здійснений за рахунок грошових коштів протягом року з моменту прийняття рішення.

2. Здійснити перерозподіл часток учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" у зв`язку із внесенням змін до складу учасників товариства та збільшенням статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" з 100 000, 00 грн до 167 000, 00 грн.

3. Внести зміни до Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод" шляхом викладення його в новій редакції.

Протокол загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" від 10.12.2018 підписаний головою та секретарем зборів, справжність підпису яких засвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. та зареєстровано 11.12.2018 в реєстрі за № 9028, 9029. (а.с.6, т. 1)

Відповідні зміни щодо складу засновників підприємства, його статутного капіталу, розподілу часток засновників відображено у новій редакції Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №18-2 від 10.12.2018 та зареєстрованого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 11.12.2018 в реєстрі за №9030/9031. (а.с. 15-22, т. 1)

Відповідно до частини 1 ст. 140 ЦК України (тут і далі в чинній на 27.04.2018 редакції) товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Частинами 1, 3 статті 144 ЦК України передбачено, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Зміни до статуту, пов`язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і статутом товариства (частина 6 статті 144 ЦК України).

Аналогічні норми закріплені і у частині 1 статті 52 Закону України "Про господарські товариства" (тут і далі в чинній на 27.04.2018 редакції).

Частинами 1, 2 статті 16 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного (складеного) капіталу. Збільшення статутного (складеного) капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів (оплати акцій), крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення про зміну розміру статутного (складеного) капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" зміни до статуту, пов`язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Пунктом "а" частини 1 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу.

Отже, закон розрізняє поняття внесення вкладу до статутного капіталу товариства під час його створення та додаткових вкладів, тобто таких, що здійснюються при збільшенні вже складеного статутного капіталу. При цьому збільшення статутного капіталу вже існуючого товариства шляхом внесення додаткових вкладів учасниками є їх правом, яке реалізується шляхом прийняття відповідного рішення зборами товариства, які вправі самостійно визначати розмір, форму і порядок внесення додаткових вкладів.

Право власності на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (ст. 363 ЦК України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на час прийняття спірного рішення за №18/1-4 від 27.04.2018 ОСОБА_1 (позивач у даній справі) був єдиним засновником та учасником ПП "МДС Збаразький сирзавод", якому належало 100% статутного капіталу (50 000, 00 грн).

Положеннями Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", в редакції 2006 року, право на зміну розміру статутного фонду належало саме засновнику підприємства (п.2.2 розділу 2 Статуту, а.с.25, т.1).

Жодних застережень щодо можливості відчуження учасником (засновником) підприємства частини своєї частки, зокрема внаслідок прийняття особи до складу засновників та, відповідно, збільшення статутного капіталу за рахунок залучення додаткового грошового внеску, зазначений Статут не містить.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене вище рішення засновника підписано власноручно ОСОБА_1 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. та зареєстровано в реєстрі 27.04.2018 за №2686.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно виснував, що саме прийняттям рішення засновника за №18/1-4 ПП "МДС Збаразький сирзавод" позивач висловив свою волю на відповідні зміни статутного капіталу, складу засновників та розмір їх часток у статутному капіталі підприємства. При цьому включення ОСОБА_2 до складу учасників (засновників) підприємства на підставі вказаного рішення засновника та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання прийнятого позивачем на підставі власного волевиявлення рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності порушення будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів позивача ОСОБА_1 при прийнятті рішення засновника ПП "МДС Збаразький сирзавод" за №18/1-4 від 27.04.2018.

Щодо оспорюваного позивачем рішення загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод"№18-2 від 10.12.2018, судом встановлено таке.

Порядок збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю на час прийняття рішення загальних зборів учасників від 10.12.2018, яке оформлене протоколом №18-2, врегульовано Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Так, частинами 1, 3 статті 16 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в чинній станом на 10.12.2018 редакції, передбачено, що збільшення статутного капіталу товариства допускається лише після внесення всіма учасниками товариства своїх вкладів у повному обсязі. При збільшенні статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів номінальна вартість частки учасника товариства може бути збільшена на суму, що дорівнює або менша за вартість додаткового вкладу такого учасника.

Збільшення статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів врегульовано статтею 18 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції станом на 10.12.2018).

Так, учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників.

Кожний учасник має переважне право зробити додатковий вклад у межах суми збільшення статутного капіталу пропорційно до його частки у статутному капіталі. Треті особи та учасники товариства можуть зробити додаткові вклади після реалізації кожним учасником свого переважного права або відмови від реалізації такого права в межах різниці між сумою збільшення статутного капіталу та сумою внесених учасниками додаткових вкладів, лише якщо це передбачено рішенням загальних зборів учасників про залучення додаткових вкладів.

У рішенні загальних зборів учасників товариства про залучення додаткових вкладів визначаються загальна сума збільшення статутного капіталу товариства, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі та запланований розмір статутного капіталу.

Додаткові вклади можуть вноситися у негрошовій формі. У такому разі рішенням загальних зборів учасників визначаються учасники товариства та/або треті особи, які вносять майно, та його грошова оцінка.

Учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встановленого рішенням загальних зборів учасників, але не більше ніж протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів.

Треті особи та учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом шести місяців після спливу строку для внесення додаткових вкладів учасниками, які мають намір реалізувати своє переважне право, якщо рішенням загальних зборів учасників про залучення додаткових вкладів не встановлено менший строк.

Статутом або одностайним рішенням загальних зборів учасників, в яких взяли участь всі учасники товариства, можуть встановлюватися інші строки для внесення додаткових вкладів, може встановлюватися можливість учасників вносити додаткові вклади без дотримання пропорцій їхніх часток у статутному капіталі або право лише певних учасників вносити додаткові вклади, а також може бути виключений етап внесення додаткових вкладів лише тими учасниками товариства, які мають переважне право.

З учасником товариства та/або третьою особою може бути укладено договір про внесення додаткового вкладу, за яким такий учасник та/або третя особа зобов`язується зробити додатковий вклад у грошовій чи негрошовій формі, а товариство - збільшити розмір його частки у статутному капіталі чи прийняти до товариства з відповідною часткою у статутному капіталі.

Протягом одного місяця з дати спливу строку для внесення додаткових вкладів, встановленого відповідно до цієї статті, загальні збори учасників товариства приймають рішення про:

1) затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами;

2) затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів;

3) затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.

Якщо додаткові вклади не внесені учасником товариства та/або третьою особою, з яким (якою) укладено договір про внесення додаткового вкладу, в повному обсязі та своєчасно, такий договір вважається розірваним, якщо рішенням загальних зборів учасників не затверджено розмір частки такого учасника та/або третьої особи виходячи з фактично внесеного ним додаткового вкладу.

Правовий аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що збільшення розміру статутного капіталу шляхом додаткових вкладів здійснюється у два етапи.

Перший етап - загальні збори учасників ухвалюють попереднє рішення про залучення додаткових вкладів, де визначають загальну суму збільшення розміру статутного капіталу, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі, запланований розмір статутного капіталу, строк для учасників для внесення додаткових вкладів, можливість або заборона для третіх осіб та/або учасників у довнесенні додаткових вкладів після реалізації або відмови від реалізації переважного права учасників, строк для третіх осіб та/або учасників для довнесення додаткових вкладів.

Окрім того, Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачає можливість укладення договору про внесення додаткового вкладу, за яким учасник та/або третя особа зобов`язується зробити додатковий вклад у грошовій чи негрошовій формі, а товариство - збільшити розмір його частки у статутному капіталі чи прийняти до товариства з відповідною часткою у статутному капіталі (частина 8 статті 18 Закону). Проте укладення такого договору не є обов`язковим.

Другий етап - протягом одного місяця після спливу строку для внесення додаткових вкладів загальні збори учасників ухвалюють остаточне рішення про затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами, про затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості, враховуючи фактично внесені ними додаткові вклади, та про затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" до компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, внесення змін до статуту товариства (п. 2), зміна розміру статутного капіталу товариства (п. 3) та перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом (п. 5).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням загальних зборів учасників від 10.12.2018 збільшено розмір статутного капіталу ПП "Збаразький сирзавод" з 100 000,00 грн до 167 000, 00 грн. шляхом внесення додаткового вкладу учасником ОСОБА_2 у розмірі 67 000, 00 грн., який буде здійснений за рахунок грошових коштів протягом року з моменту прийняття рішення.

Натомість, як вірно зазначено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази оплати ОСОБА_2 як визначеного рішенням від 27.04.2018 дольового внеску в сумі 50 000, 00 грн., так і визначеного у рішенні загальних зборів учасників від 10.12.2018 додаткового вкладу у сумі 67 000, 00 грн. За даних обставин, зважаючи на те, що приписами ст. 16 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" збільшення статутного капіталу товариства допускається лише після внесення всіма учасниками товариства своїх вкладів у повному обсязі, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку стосовно того, що рішення загальних зборів засновників ПП "МДС Збаразький сирзавод" суперечить вимогам закону.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу того, що невнесення учасником вкладу у визначеному розмірі не може бути самостійною підставою визнання судом рішення Загальних зборів недійсними, оскільки алгоритм дій Товариства у разі невнесення чи неповного внесення учасниками своїх вкладів врегульовано законом.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржника про те, що визнання судовим рішенням недійсним рішення загальних зборів, а також скасування реєстраційного запису за наведених обставин поновило би права ОСОБА_1 .

Як вірно зауважено судом першої інстанції, позивач прагне поновлення свого становища у товаристві, яке призведе до зміни складу учасників, розміру статутного капіталу та його частки у статутному капіталі.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 22.10.2019 р. у справі №923/876/16, позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до ЄДР.

Відповідно до підпункту "д" пункту 3 частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подається один із документів, зокрема, судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві.

Перелік судових рішень, на підставі яких проводиться державна реєстрація розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників такого товариства за заявою учасника такого товариства, чітко визначений ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній від 17.06.2018 р.) та є вичерпним.

При цьому, відсутність судового рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, спрямованого на зміну складу учасників товариства, не свідчить про чинність останнього. Під час розгляду справи за належною позовною вимогою, яка відповідає пп. «д» або пп. «е» п. 3 ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», суд у мотивувальній частині рішення надає правову оцінку рішенням загальних зборів учасників товариства, які призвели, на думку позивача, до порушення його прав». (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №912/2620/21).

Належним способом захисту в цьому випадку є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (пп. «д» п. 3 ч. 5 ст. 17 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи-учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому вираженні.

У даній справі ОСОБА_2 - учасник підприємства, який внаслідок задоволення позову може бути позбавлений своєї частки у статутному капіталі, виступає в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, а не в якості відповідача.

З наведеного, господарський суд вірно зазначив у своєму рішенні, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19,від 22.06.2021 у справі № 200/606/18).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Тернопільської області від 20.03.2023 року у справі №921/839/21, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 13.04.2023 року (вх. № 01-05/1188/23 від 17.04.2023 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 20.03.2023 року у справі № 921/839/21 без змін.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех