ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1198/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі:
судді Колісника І.І.
за участю секретаря судового засідання Попової Я.В.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол"
про винесення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол", м. Київ
до Дніпропетровського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, м. Дніпро
про стягнення 5 853 276,08 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати поставленого йому товару (матеріали і комплектуючі для виготовлення протезно-ортопедичних виробів) за договором про закупівлю товару № 14/06/22 від 28.03.2022.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 у справі №904/1198/23 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Дніпропетровського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол" основний борг у сумі 5729721,35 грн, інфляційні втрати в сумі 90048,35 грн, 3% річних у сумі 33351,39 грн, судовий збір у сумі 87796,82 грн. У решті позову відмовлено.

Під час ухвалення рішення витрати позивача на професійну правничу допомогу судом не розподілялися з огляду на його заяву про надання доказів після ухвалення рішення в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

19.06.2023 від позивача засобом поштового зв`язку до суду надійшла заява про ухваленняння додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу із долученими доказами понесення відповідних витрат.

У поданій заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол" судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100000,00 грн; розгляд заяви здійснити без участі представника позивача.

На підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до заяви додано (в копіях): договір про надання правової допомоги № 02/09-19-1 від 02.09.2019 з Додатком № 3 до нього; акт приймання-передачі наданих послуг від 15.06.2023.

Ухвалою суду від 21.06.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду в судовому засіданні, яке призначено на 29.06.2023 о 10:20 год.

Представники сторін у судове засідання 29.06.2023 не з`явилися; про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином; явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Відповідно до частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідач своїм правом на подання заперечень проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу або клопотання про зменшення таких витрат не скористався.

За викладених обставин, суд розглядає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши надані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 100000,00 грн, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Адвокатським об`єднанням "Унілекс" (далі Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвапол" (далі клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 02/09-19-1 від 02.09.2019 (далі договір).

На умовах, передбачених цим договором, клієнт доручає, а Об`єднання зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним ним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, його додатками (п. 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору правова допомога включає в себе, але не обмежується, наступними діями: надання усних та письмових юридичних консультацій, правових висновків, довідок з правових питань, що виникають з приводу діяльності клієнта (п.п. 1.2.1); представництво та ведення справ клієнта в усіх місцевих, господарських, адміністративних, третейських судах України, включаючи першу, апеляційну та касаційну інстанцію, в Конституційному суді України, Верховному Суді, Європейському суді з прав людини (п.п. 1.2.14).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що завдання на надання правової допомоги, її обсяги, строки надання визначаються за домовленістю сторін, виходячи з потреб клієнта. Сторони погодили, що у випадку необхідності завдання на надання правової допомоги може визначатися сторонами в Додатках до договору, які є його невід`ємною частиною.

За умовами пункту 2.7 договору протягом 3 календарних днів після закінчення виконання завдання, передбаченого відповідним Додатком до договору, Об`єднання надає клієнту підписані уповноваженою особою та завірені печаткою Об`єднання два примірники акта прийому-передачі наданих послуг.

Клієнт зобов`язаний не пізніше 2-х календарних днів з дати одержання від Об`єднання акта прийому-передачі наданих послуг підписати цей акт та один його примірник направити на адресу Об`єднання або направити Об`єднанню письмову вмотивовану відмову від приймання наданих послуг (п. 2.8 договору).

Зобов`язання сторін за договором вважаються виконаними після прийняття наданих Об`єднанням послуг і проведення розрахунків (п. 2.10 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору клієнт згідно з цим договором сплачує Об`єднанню гонорар за фактично надану Об`єднанням правову допомогу згідно із завданням, а також відшкодовує додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням належного виконання завдання.

Сторони погодили, що розмір гонорару визначається сторонами у відповідному Додатку до договору (п. 5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору визначено, що клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, розмір якого встановлюється за домовленістю сторін у відповідному Додатку до договору, та компенсує додаткові витрати шляхом перерахування грошових коштів протягом 3-х банківських днів після надання рахунку на оплату та акта приймання-передачі наданих послуг на поточний рахунок Об`єднання.

Згідно з пунктом 8.1 договору цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У пункті 1 Додатку № 3 до договору сторони визначили обсяг правової допомоги (завдання на надання правової допомоги) та розмір винагороди. Зокрема, Об`єднання зобов`язалося надати клієнту за його завданням правову допомогу у вигляді юридичного аналізу можливості повернення (стягнення) грошових коштів (заборгованості) з Дніпропетровського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства (ДКЕПОП, ) на користь ТОВ "Інвапол" за договором про закупівлю товару № 14/06/22 від 28.03.2022 і вжиття заходів щодо ініціювання судового розгляду спору та представництва інтересів ТОВ "Інвапол" в суді першої інстанції у справі щодо стягнення грошових коштів з ДКЕПОП. Розмір винагороди (гонорар) - 100000,00 грн.

Представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокатом Дядюрою Наталією Олександрівною на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1359166 від 03.03.2023, виданого Адвокатським об`єднанням "Унілекс". Статус адвоката представника позивача підтверджується копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7717/10 від 19.04.2019 (а.с. 33-34).

Актом приймання-передачі послуг від 15.06.2023 сторони договору підтвердили надання Адвокатським об`єднанням "Унілекс" та прийняття клієнтом ТОВ "Інвапол" правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги № 02/09-19-1 від 02.09.2019 на суму 100000,00 грн у наступному обсязі:

- юридичний аналіз можливості повернення (стягнення) грошових коштів (заборгованості) з Дніпропетровського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства (ДКЕПОП, ) на користь ТОВ "Інвапол" за договором про закупівлю товару № 14/06/22 від 28.03.2022;

- підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики з аналогічних спорів, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень для ТОВ "Інвапол" щодо можливих варіантів дій;

- підготовка позовної заяви для ТОВ "Інвапол" про стягнення з ДКЕПОП грошових коштів за договором про закупівлю товару № 14/06/22 від 28.03.2022;

- підготовка та подання до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про участь представника ТОВ "Інвапол" в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів;

- особиста участь представника ТОВ "Інвапол" у судових засіданнях в Господарському суді Дніпропетровської області у справі № 904/1198/23 щодо розгляду позовної заяви про стягнення грошових коштів з ДКЕПОП (в режимі відеоконференції).

Доказів оплати професійної правничої допомоги Об`єднання на момент розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду не надано. Втім, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Такий правовий висновок викладено також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За нормативними приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Аналізуючи заявлену позивачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також із критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Наданими позивачем доказами підтверджується факт отримання ним конкретних видів професійної правничої допомоги, вартість якої визначена сторонами в Додатку № 3 до договору у фіксованому розмірі 100000,00 грн.

З аналізу норми статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" убачається, що гонорар може встановлюватися у формах фіксованого розміру або погодинної оплати.

Указані форми відрізняються порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Відтак, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором про надання правової (правничої) допомоги умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи законодавчі критерії визначення витрат на професійну правничу допомогу при їх розподілі, а також зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, суд доходить висновку про недостатню обґрунтованість позивачем в аспекті необхідних/неминучих його витрат на професійну правничу допомогу заявлені ним витрати в сумі 100000,00 грн.

Приймаючи до уваги безспірність позову, а також категорію справи, яка за її обставинами не є складною в принципі й особливо для фахівця в галузі права зі статусом адвоката, очевидно, що вартість наданої Адвокатським об`єднанням правничої допомоги у цій справі не може бути покладена на відповідача відповідно до загального правила розподілу судових витрат.

Прийнятною в аспекті розумності й обґрунтованості сумою витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, яку можливо в порядку розподілу за частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача, суд вважає 50000,00 грн.

Відтак на відповідача покладаються заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу частково в сумі 50000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Дніпропетровського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства (ідентифікаційний код 03187660; місцезнаходження: 49061, м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд. 21) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвапол" (ідентифікаційний код 37306160, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд. 27) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.07.2023.

Суддя І.І. Колісник