ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" червня 2023 р. Справа № 911/1852/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч»

про визнання недійсним рішення загальних зборів

встановив:

19.06.2023 канцелярію Господарського суду Київської області з використанням засобів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистеми "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч» про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч» від 31.10.2020, що оформлене протоколом №4 від 15.11.2020.

Згідно викладених у позові доводів ОСОБА_1 :

- про проведення зборів, які відбулися 31.10.2020, позивача не було повідомлено, що позбавило його бути присутнім на таких зборах та приймати рішення;

- в порушення п. 6 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідачем не було оприлюднено рішення загальних зборів, які відбулися 31.10.2020, чим порушено право позивача на обізнаність про прийняті рішення.

Також, посилаючись на ч. 7 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", позивач зазначив, що у протоколі відсутня інформація про кількість співвласників, які проголосували «проти», як і не зазначені у протоколі така обов`язкова інформація про співвласників, що взяли участь у зборах, як прізвище, ім`я та по батькові і документ, що підтверджує право власності на квартиру, а тому прийняті на зборах рішення є незаконними та недійсними.

Крім того незаконними та недійсними рішення загальних зборів, що оформлене протоколом №4 від 15.11.2020, позивач вважає і з тих підстав, що відповідачем вказано недостовірну інформацію про кількість співвласників, як наслідок підрахунок голосів здійснено неправильно.

В розрізі прийнятого на загальних зборах рішення про створення спеціального фонду відеонагляду позивач зауважив про неврахування його інтересів, оскільки створення такого фонду статутом не передбачено, не обґрунтовано ані відповідні витрати по відеонагляду, ані необхідність здійснення внесків з огляду на наявність коштів за попередні періоди.

Стосовно ж доказів на підтвердження результатів поіменного голосування та письмового опитування, то позивач зазначив про наявність таких документів лише у відповідача, що і є підставою для витребування у нього таких документів, а відповідну вимогу позивачем викладено у прохальній частині позову.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак в порушення п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява ОСОБА_2 не містить відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідає заявлена позовна вимога.

З огляду на вказане суд звертає увагу позивача на те, що прохальна частина позовної заяви містить вимогу про визнання недійсним рішення, що оформлене протоколом №4 від 15.11.2020 (однина), тоді як зміст позову містить аргументи позивача щодо незаконності рішень загальних зборів (множина), як наслідок прохальна частина позову неузгоджена з його змістом в розрізі мети позивача визнати недійними одне прийняте на зборах рішення чи усі.

Також позовна заява ОСОБА_1 не містить пояснень щодо порушення прав та інтересів кожним із прийнятих на загальних зборах рішенням, а також щодо можливості застосування до спірних рішень уже створеного ОСББ приписів 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

В розрізі зазначеного та посилання ОСОБА_1 на приписи ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", зокрема частини сім такої статті щодо вимог до протоколу та зазначення у ньому обов`язкової інформації, суд звертає увагу на те, що:

- не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень, відтак для визнання недійсними рішень загальних зборів необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів співвласників об`єднання, а подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №916/2914/21;

- у справі № 916/3074/20 Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції вдався до оцінки встановлення порушень при складанні листа опитування та не звернув належної уваги, що положення Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містять вимог щодо листів опитування;

- у постанові від 13.10.2021 у справі 908/2709/20 Верховний Суд зазначив, що Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містить вимог щодо листів опитування і неправильним є надавати їм оцінку на предмет відповідності їх вимогам законодавства, посилаючись при цьому на положення Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який в цьому випадку не підлягав застосуванню.

З огляду наведеного вище та невідповідності позовної заяви вказаним вимогам суд звертає увагу позивача на те, що чітка ідентифікація заявлених вимог сприяє правильній оцінці спірних правовідносин в розрізі предмету та підстав позову, а також дозволяє правильно дослідити наявність та/або відсутність певних обставин, належних доведенню у тій чи іншій правовій конструкції, спрямованих на ефективний та реальний захист і відновлення порушених прав.

У відповідності до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В порушення зазначених вище приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява ОСОБА_2 не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин не оприлюднення відповідачем рішення загальних зборів, які відбулися 31.10.2020.

Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Поряд з тим додана до позовної заяви копія статуту ОСББ є нечитабельною, оскільки текст вказаного статуту частково відсутній (по лівому полю сторінок), як наслідок вказане не дозволяє встановити точний та повний зміст відповідного документу.

В розрізі вказаного вище судом враховано, що:

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання.

Крім того, в розрізі реалізації позивачем права на витребування доказів, суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 81 ГПК України передбачає вимоги до відповідного клопотання, які мають бути обов`язково усі дотримані заявником із зазначенням про це у такому клопотанні.

Так, приписами ч. 2 ст. 80, ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України визначено, відповідно, що:

- позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви;

- учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї;

- у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання;

Отже, приписи ст. ст. 80 та 81 ГПК України презюмують право, зокрема, позивача подати клопотання про витребування доказів, яке має відповідати ч. 2 ст. 81 ГПК України, та визначають строк на вчинення такої процесуальної дії - разом із позовною заявою і, відповідно, наслідки пропуску такого строку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановлені судом порушення норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідає заявлена позовна вимога;

- письмових пояснень стосовно неузгодженості прохальної частини позовної заяви, яка містить вимогу про визнання недійсним рішення, що оформлене протоколом №4 від 15.11.2020 (однина), із наведеними у змісті позову аргументами позивача щодо незаконності рішень загальних зборів (множина);

- письмових пояснень щодо порушення прав та інтересів позивача кожним із прийнятих на загальних зборах рішенням, а також щодо можливості застосування до спірних рішень уже створеного ОСББ приписів 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку";

- письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів на підтвердження викладених у позові обставин не оприлюднення відповідачем рішення загальних зборів, які відбулися 31.10.2020, або пояснень про наявність/відсутність у позивача відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

- належним чином засвідчену та читабельну копію статуту ОСББ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема