СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Харків Справа № 922/315/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод", м.Харків (вх. 723 Х/1)

на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 (повний текст складено 28.03.2023) у справі №922/315/23 (суддя Добреля Н.С.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", м.Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод", м.Харків

про стягнення 33307,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу у розмірі 33307,10 грн за договором-приєднання №0942132U1IAP096 від 30.09.2016 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23:

-позовні вимоги задоволено в повному обсязі;

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" 33307,10 грн заборгованості та 2684,00 грн судового збору.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 року по справі №922/315/23 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" про стягнення 33307,10 грн відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:

- акти наданих послуг за період липень-листопад 2022 року буди надіслані позивачем лише 12.12.2022, що свідчить про їх нікчемність;

- суд першої інстанції оцінив формально посилання відповідача на форс-мажорні обставини, які виникли внаслідок військової агресії РФ проти України, що спричинило припинення господарської діяльності ТОВ "Харківський автобусний завод" з 24.02.2022, а з березня 2022 припинення споживання газу;

- внаслідок артилерійських обстрілів зі сторони збройних сил Російської Федерації та потраплянь ворожих снарядів та осколків від них у належні ТОВ «Харківський автобусний завод» в нежитлові будівлі по вул. Ярослава Мудрого, 23 в м. Харків та вул.Проскури Академіка, 1 в м. Харків, зазначені нежитлові будівлі були частково зруйновані та пошкоджені, була загроза життю працівникам ТОВ «Харківський автобусний завод». За цими обставинами, за ознаками ч.1 ст.438 КК України (порушення законів та звичаїв війни), ТОВ «Харківський автобусний завод» було зроблено повідомлення до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення зі сторони невідомих військовослужбовців РФ. Повідомлення ТОВ «Харківський автобусний завод» про вчинення кримінального правопорушення, було внесене до ЄРДР за №0000011 від 13.01.2023 за ознаками ч.1 ст. 438 КПК України;

- суд першої інстанції не прийняв до уваги, та не надав оцінки тому факту, що в квітні 2022 уповноваженими представниками акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» було опломбовано (пломба № 10997983 вул. Ярослава Мудрого, 23 в м. Харкові) засунки перед лічильниками за двома адресами (вул.Ярослава Мудрого, 23 в м. Харків, та вул. Проскури Академіка, 1 в м. Харків) та поставлено технічні заглушки, для неможливості подальшого споживання газу за цими адресами споживачем ТОВ «Харківський автобусний завод», про що було складено відповідні Акти.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2023: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23 вирішено розпочати з 08.05.2023 без повідомлення учасників справи.

Від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. На думку позивача, зважаючи на те, що відповідач не заперечував проти величини потужності, тарифу, вартості послуг, вказаних в актах приймання-передачі, не звертався до позивача із заявою про зменшення величини річної замовленої потужності, не направляв позивачу мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг чи пропозиції про розірвання договору, вважає, що позовні вимоги були правомірно задоволені судом першої інстанції.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: сканкопії Витягу є ЄРДР № 0000011 від 13.01.2023, сканкопії Акту № 20/02 ГО5 АТ Харківміськгаз» від 20.02.2023 перевірки наявності пломби, сканкопії звернення ТОВ «Харківський автобусний завод» за № 17-08/2022/1-1 від 17.08.2022 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» та ТОВ «Харківгаз Збут».

В обґрунтування підстав для подання додаткових доказів Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" зазначило, що не долучило вищевказані докази через відсутність постійного представника у місті Харкові та у зв`язку із тим, що підприємство фактично не здійснює господарську діяльність (за форс-мажорними обставинами, обумовленими військовою агресією РФ проти України), можливість отримання цих документів від третіх осіб та доступ було значно обмежене та потребувало часу.

Під час розгляду вищевказаного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" про долучення додаткових доказів, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, у силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в ст. ст. 13, 14 ГПК України, а також положеннях ст. 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, згідно ч.3 вказаної статті відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та (одночасно) перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також обґрунтувати неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав суду першої інстанції сканкопію Витягу є ЄРДР № 0000011 від 13.01.2023, сканкопію Акту № 20/02 ГО5 АТ Харківміськгаз» від 20.02.2023, сканкопію звернення ТОВ «Харківський автобусний завод» за № 17-08/2022/1-1 від 17.08.2022 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» та ТОВ «Харківгаз Збут», а надало зазначені докази лише апеляційному господарському суду.

Судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що в разі якщо Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" не мало можливості подати вищевказані докази разом із відзивом на позовну заяву, відповідач мав процесуальну можливість заявити суду першої інстанції клопотання в порядку, передбаченому ч.4 ст. 80 ГПК України.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" таке клопотання в порядку, передбаченому ч.4 ст. 80 ГПК України заявлено не було.

Також апеляційний господарський суд зазначає, що боржником не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання вищевказаних доказів на стадії апеляційного перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23.

Що стосується посилань Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод", що підприємство фактично не здійснює господарську діяльність, колегія суддів зазначає, що зазначена обставина не завадила останньому реалізовувати свої процесуальні права, передбачені ГПК України, зокрема подати відзив на позовну заяву під час розгляду справи в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" причини пропуску строку надання вищевказаних доказів, не є винятковими та такими, що об`єктивно не залежали від нього, що є підставою для відмови у задоволенні заяви апелянта про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" є Оператором ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі Кодексу ГРМ, отриманої ліцензії та чинного законодавства України.

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (надалі - Оператор ГРМ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод (надалі Споживач) було укладено Договір розподілу природного газу (далі - Договір), що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, шляхом підписання заяви-приєднання №0942132U1IAP096 від 30.09.2016 з додатками 4 Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача.

Згідно п.2.1.Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором

Відповідно до п.6.1. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ та п.6.3. Договору розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надасться Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно п.6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ

Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод надано заявку від 25.02.2021 № СЛ-1313-61103-0221 на величину річної потужності на 2022 рік в обсязі 100 000 м.куб.

Як зазначає Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", з урахуванням наданої відповідачем заявки від 25.02.2021 № СЛ-1313-61103-0221 на величину річної потужності на 2022 рік в обсязі 100 000 м.куб. річна замовлена потужність для Боржника складає 100 000 + 54 916,66 (розраховано виходячи з фактичного обсягу споживання за попередній газовий рік у період з 01.10.2020 по 30.09.2021) = 154 916,66 м.куб.

Враховуючи вищезазначене місячна замовлена потужність на 2022 рік становить: 154 916,66 м.куб. / 12 = 12 909,72 м.куб.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2772 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ Харківміськгаз у розмірі 0,43 грн. за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

З урахуванням зазначеного вище розміру річної замовленої потужності на 2022 рік вартість послуги розподілу природного газу на місяць складає 6 661,42 грн. з ПДВ

На підтвердження надання послуг з розподілу природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" надало Акт наданих послуг від 31.07.2022 № ХРГ82017566 на суму 6 661,42 грн., Акт наданих послуг від 31.08.2022 №ХРГ82020439 на суму 6 661,42 грн., Акт наданих послуг від 30.09.2022 № ХРГ82023280 на суму 6 661,42 грн., Акт наданих послуг від 31.10.2022 № ХРГ82026115 на суму 6 661,42 грн. та Акт наданих послуг від 30.11.2022 № ХРГ82028963 на суму 6 661,42 грн.

Також Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" було виставлено рахунок на оплату №62015385 від 12.12.2022 на суму 33307,09 грн.

Листом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" №315/22 від 12.12.2022 Оператор ГРМ просив Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод сплатити заборгованість за розподіл природного газу, підписати акти наданих послуг та повернути один примірник позивачу. До вказаного листа було додано акти наданих послуг за липень-листопад 2022 року та рахунок на оплату №62015385 від 12.12.2022.

Лист Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" №315/22 від 12.12.2022 було відправлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод 13.12.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи списком згрупованих відправлень №9426 та квитанцією АТ «Укрпошта» від 13.12.2022.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод, не сплатило суму боргу за послуги розподілу природного газу, не повернуло Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" підписані примірники Актів наданих послуг, а також не надало мотивованої відмови від підписання актів.

Зважаючи на невиконання споживачем свого обов`язку зі сплати заборгованості за розподіл природного газу, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу у розмірі 33307,10 грн.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23 позовні вимоги задоволено в повному обсязі та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" 33307,10 грн. заборгованості та 2684,00 грн. судового збору.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послу з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Відповідно до п.6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Пунктом 10 глави 6 Кодексу ГРМ передбачено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Як вже було зазначено вище, Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" на підтвердження виконання зобов`язань за договором було надано акти наданих послуг на суму 33307,10 грн: від 31.07.2022 №ХРГ82017566 на суму 6661,42 грн.; від 31.08.2022 № ХРГ82020439 на суму 6661,42 грн.; від 30.09.2022 №ХРГ82023280 на суму 6661,42 грн.; від 31.10.2022 № ХРГ82026115 на суму 6661,42 грн.; від 30.11.2022 № ХРГ82028963 на суму 6661,42 грн.

Акти наданих за липень - листопада 2022 року послуг розподілу природного газу надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод із супровідним листом №315/22 від 12.12.2022 з рекомендованим відправленням.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод вищевказані акти наданих послуг повернуті не були, докази мотивованої відмови від їх підписання в матеріалах справи відсутні.

Також місцевим господарським судом було встановлено, що матеріали справи не містять доказів припинення газопостачання чи відключення Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод від системи газоспоживання, доказів проведення коригування величин замовленої річної потужності на 2022 рік на об`єкті відповідача щодо зменшення замовленої потужності.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 ГПК України, які би свідчили про те, що договір розподілу природного газу є розірваним, зміненим або про вилучення об`єкта споживача.

За таких обставин доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод про припинення споживання газу починаючи з березня 2022 року, не звільняють останнього від зобов`язання з оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу.

Також судова колегія апеляційного господарського суду враховує доводи Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" про те що Господарським судом Харківської області було видано судовий наказ по справі №922/1139/22 від 28.07.2022, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод на користь позивача заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 19 880,98 грн. за попередній період (квітень-червень 2022 року).

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод перерахувало на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" вищевказану суму в розмірі 19 880,98 грн. на підставі платіжних доручень від 16.08.2022 на суму 7 700,00 грн. та від 17.08.2022 на суму 12180,98 грн., що також узгоджується із актом звірки від 13.12.2022 та не спростовано відповідачем.

Сплата Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод заборгованості за послуги розподілу природного газу у розмірі 19 880,98 грн. за попередній період (квітень-червень 2022 року) свідчить про визнання останнім факту надання послуг з розподілу природного газу після березня 2022 року.

Приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод не заперечувало проти величини потужності, тарифу, вартості послуг, вказаних в актах приймання-передачі, не зверталось до позивача із заявою про зменшення величини річної замовленої потужності, не направляло позивачу мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг чи пропозиції про розірвання договору, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів припинення постачання газу відповідачу, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 33307,10 грн.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод щодо наявності форс-мажорних обставин, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України та введення військового стану не спростовують вищевикладеного, зважаючи на наступне.

Згідно статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Торгово-промислова палата України 28 лютого 2022 року повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 № 671/97-ВР та інших документів вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 ранку 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно п.10.2. Договору під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідно до п.10.3 Договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод не надано доказів, які би свідчили про виконання останнім умов п.10.3 Договору щодо повідомлення позивача про форс-мажорні обставини та надання відповідних документів протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення.

Також колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22).

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, які би свідчили про те, що військова агресія Російської Федерації проти України унеможливлює виконання відповідачем обов`язку зі сплати заборгованості за послуги розподілу природного газу.

При цьому, як вже зазначалось вище, Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод в серпні 2022 року (тобто після вторгнення Російської Федерації на територію України) сплачено на користь позивача 19 880,98 грн. за послуги розподілу природного газу.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, та не надав оцінки тому факту, що в квітні 2022 уповноваженими представниками акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» було опломбовано засунки перед лічильниками та поставлено технічні заглушки, для неможливості подальшого споживання газу ТОВ «Харківський автобусний завод», відхиляються колегією суддів зважаючи на ненадання відповідачем жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 ГПК України на підтвердження відповідних обставин місцевому господарському суду..

Інші доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 у справі №922/315/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та підписано 05.07.2023 року