ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

28 червня 2023 року Справа № 915/1575/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

про неплатоспроможність боржника: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

кредитор: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

арбітражний керуючий (керуючий реструктуризацією): Руденко Тетяна Володимирівна (54001, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 48/5)

за участі представників учасників справи:

від боржника: не з`явився;

від кредитора: не з`явився;

керуючий реструктуризацією: не з`явився,

встановив:

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Руденко Тетяну Володимирівну.

Ухвалою від 15.03.2023, за результатами попереднього засідання, суд постановив: визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у розмірі 38000,00 грн; зобов`язати керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Руденко Тетяну Володимирівну включити вимоги кредитора ОСОБА_2 в сумі 38000,00 грн до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника - ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства до другої черги; зобов`язати керуючого реструктуризацією, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, провести збори кредиторів та комітету кредиторів не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали. Відповідні докази надати суду в 5-денний строк з дати проведення зборів; судове засідання у справі для розгляду плану реструктуризації боргів призначити на 12 травня 2023 року о 10:30 год.

29.03.2023 керуючим реструктуризацією подано до господарського суду:

1) протокол загальних зборів від 29.03.2023;

2) запрошення на загальні збори за вих. №01-34/03-7 від 22.03.2023;

3) реєстр вимог кредиторів станом на 22.03.2022;

4) уточнений план реструктуризації боргів боржника;

5) клопотання про закриття провадження у справі за вих. №01-34/03-8 від 29.03.2023.

Ухвалою від 05.04.2023 суд постановив: зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора - ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ щодо правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника та відповідні докази надати суду; ухвалу направити учасникам провадження у справі про неплатоспроможність та ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ (01103, місто Київ, вул.Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1).

ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ зазначену ухвалу суду отримано 18.04.2023, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

03.05.2023 керуючим реструктуризацією подано до господарського суду супровідним листом від 03.05.2023 №01-34/05-02 докази направлення ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ за адресою: вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп. В, поверх 4, каб. 402, м. Київ, 01042 повідомлення про правові наслідки неподання у порушення вимог ч. 1 ст. 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника.

12.05.2023 судом постановлено ухвалу, якою судове засідання для розгляду плану реструктуризації боргів призначено на 07.06.2023 о 10:30 год, повторно зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ щодо змісту правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника та відповідні докази надати суду.

Зазначеною ухвалою судом звернуто увагу керуючого реструктуризацією та боржника на відсутність в уточненому плані реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 обов`язкових умов, які витікають з положень ст. 128, 129 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, умов щодо строків виконання плану реструктуризації та дій, в результаті виконання яких буде досягнуто мету даної процедури.

Зазначену ухвалу судом 18.05.2023 направлено учасникам провадження у справі про неплатоспроможність та ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ за адресою: 01103, місто Київ, вул.Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1 та отримано останнім 30.05.2023.

31.05.2023 керуючим реструктуризацією подано до господарського суду:

1) повідомлення ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ за вих. №01-34/05-03 від 22.05.2023 з доказами відправлення за адресою: АДРЕСА_3 ;

2) звіт керуючого реалізацією про виконання плану реструктуризації у справі станом на 26.05.2023, яким керуюча реструктуризацією просить суд: відповідно до ст. 134 КУзПБ постановити ухвалу про завершення процедури реструктуризації боргів боржника, затвердження плану реструктуризації боргів боржника та закриття провадження у справі у зв`язку з ухваленням рішення про звільнення його від боргів.

07.06.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 28 червня 2023 року об 11:40 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.

На підставі ст. 233 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відкладення судового засідання для розгляду питання щодо переходу до іншої судової процедури у справі на іншу дату виходячи з такого.

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Руденко Тетяну Володимирівну (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 237 від 20.02.2013, АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність оприлюднено 29.12.2021, номер публікації 68000.

Як зазначено вище, ухвалою від 15.03.2023, за результатами попереднього засідання, суд постановив: визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у розмірі 38000,00 грн; зобов`язати керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Руденко Тетяну Володимирівну включити вимоги кредитора ОСОБА_2 в сумі 38000,00 грн до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника - ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства до другої черги; зобов`язати керуючого реструктуризацією, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, провести збори кредиторів та комітету кредиторів не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали. Відповідні докази надати суду в 5-денний строк з дати проведення зборів.

Відповідно до положень ч. 1-6 ст. 127 Кодексу України з процедур банкрутства, керуючий реструктуризацією протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів подає до господарського суду заяву про затвердження плану реструктуризації боргів.

До заяви про затвердження плану реструктуризації боргів боржника додаються:

1) план реструктуризації боргів боржника;

2) протокол засідання зборів кредиторів;

3) письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні чи проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника (за наявності).

Господарський суд розглядає заяву про затвердження плану реструктуризації боргів боржника протягом 10 днів з дня її отримання.

Про дату розгляду заяви про затвердження плану реструктуризації боргів господарський суд повідомляє боржника, кредиторів, керуючого реструктуризацією, а також третіх осіб, якщо план реструктуризації передбачає виконання зобов`язань боржника такими особами.

Господарський суд заслуховує кожного присутнього на засіданні кредитора, який має заперечення щодо плану реструктуризації боргів.

Явка кредиторів, які не брали участі в голосуванні чи проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника, а також третіх осіб, якщо план реструктуризації передбачає виконання зобов`язань боржника такими особами, є обов`язковою.

У разі відсутності зазначених у цій частині кредиторів господарський суд призначає нове засідання суду для затвердження плану реструктуризації боргів боржника.

Повторна неявка в судове засідання кредиторів, які не брали участі в голосуванні чи проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника, а також третіх осіб, якщо план реструктуризації передбачає виконання зобов`язань боржника такими особами, не перешкоджає розгляду справи.

Неявка в судове засідання належно повідомлених про таке засідання боржника, кредиторів, які схвалили план реструктуризації боргів, або керуючого реструктуризацією не перешкоджає розгляду справи.

Рішенням зборів кредиторів від 29.03.2023 схвалено Уточнений план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та вирішено звернутися до господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність (протокол від 29.03.2023).

В уточненому плані реструктуризації боргів боржника кредиторами зазначено:

- ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ з вимогами у розмірі 1046204,29 грн;

- ОСОБА_2 з вимогами у розмірі 43368,00 грн.

Разом з тим, ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ не є кредитором у даній справі, адже ним не подано до господарського суду заяви з грошовими вимогами до боржника.

З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (пункт 1 частини першої статті 120 КУзПБ).

Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (частина перша статті 122 КУзПБ).

Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство юридичних осіб визначено в статті 45 КУзПБ, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як зауважив, Верховний Суд у постанові від 05.10.2022 у справі 921/39/21, нормами КУзПБ встановлено саме обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої статті 45 КУзПБ свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак, на думку судової палати, таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідний строк.

Верховний Суд у зазначеній справі дійшов висновку, що у випадку не подання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника, однак підтвердження заборгованості відповідними доказами (що стало підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи), господарський суд за результатами попереднього засідання постановляє ухвалу, якою зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів щодо правових наслідків не подання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника та призначає судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 05.04.2023 суд зобов`язав керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора - ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ щодо правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника та відповідні докази надати суду.

На виконання вимог ухвали суду керуючою реструктуризацією арбітражним керуючим Руденко Т.В. супровідним листом №01-34/05-02 від 03.05.2023 подано до суду примірник повідомлення ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ з доказами направлення повідомлення за адресою: вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп. В, поверх 4, каб. 402, м. Київ, 01042.

Разом з тим, надане арбітражним керуючим повідомлення ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ не містить роз`яснення кредитору змісту правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника, що не відповідає наведеним вище положенням.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.04.2023 адреса місцезнаходження юридичної особи ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ м. Київ, вул. Менделєєва, буд.12, офіс 94/1.

12.05.2023 судом постановлено ухвалу, якою повторно зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ щодо змісту правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника та відповідні докази надати суду.

31.05.2023 керуючим реструктуризацією подано до господарського суду докази направлення повідомлення ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ за вих. №01-34/05-03 від 22.05.2023 за адресою: вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп. В, поверх 4, каб. 402, м. Київ, 01042.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним зобов`язати керуючого реструктуризацією направити ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ повідомлення щодо змісту правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника за адресою місцезнаходження юридичної особи за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань : м. Київ, вул. Менделєєва, буд.12, офіс 94/1 та відповідні докази надати суду.

Надаючи оцінку змісту поданого на розгляду суду плану реструктуризації в цій справі, господарський суд відзначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.6 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Частиною 1 статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Як вбачається з пояснювальної записки до проєкту Кодексу України з процедур банкрутства, метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Таким чином, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб Кодексом України з процедур банкрутства не встановлена.

За змістом статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Кодексом України з процедур банкрутства запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

З огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Саме така правова позиція судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема, у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Відтак до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:

-повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), тобто обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

-надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), при цьому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

-подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

-повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства);

-погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 Кодексу України з процедур банкрутства).

Водночас Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, у тому числі передбачає:

-відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства;

-закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства);

-відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 Кодексу України з процедур банкрутства або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

-дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства).

Системне тлумачення вищенаведених приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу України з процедур банкрутства принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За частиною першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства "Відновлення платоспроможності фізичної особи" (стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства).

За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про банкрутство, передбачені частиною першою статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже, тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Системне тлумачення положень частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку зі статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком, визначених пунктами 1, 2, 5, які стосуються виключно юридичних осіб) є загальними приписами стосовно підстав закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за Книгою четвертою цього Кодексу, адже застосовуються як до банкрутства юридичних осіб, так і фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, за змістом частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства термін "справа про банкрутство" слід тлумачити широко, як універсальне поняття, адже банкрутство боржника є одним з етапів провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а підстави закриття провадження, які стосуються лише юридичних осіб, законодавець виділив у цій нормі відповідним уточненням щодо особи боржника або властивих лише банкрутству юридичних осіб судових процедур.

Крім того, з урахуванням положень статей 3, 12 Господарського процесуального кодексу України, 2 Кодексу України з процедур банкрутства та відсилочного припису пункту 9 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства у справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути застосовані підстави закриття провадження у справі за статтею 231 Господарського процесуального кодексу України в тих межах, що стосуються фізичної особи та особливостей банкрутства.

У судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства передбачає право зборів кредиторів (кредитора у частині другій статті 128 цього Кодексу) звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність якщо:

-збори кредиторів прийняли рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини восьмої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства);

-господарський суд відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (частина десята статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

-боржником порушено план реструктуризації боргів (частина друга статті 128 Кодексу України з процедур банкрутства).

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що за наведених вище підстав (окрім частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства) господарський суд може вирішити питання щодо доцільності подальшого руху справи лише за клопотанням зборів кредиторів (кредитора), яким на певній стадії судової процедури реструктуризації боргів боржника надано виключне право ініціювати за власним вибором перехід до наступної судової процедури неплатоспроможності фізичної особи або закриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема, закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства, тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника, у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Пунктами 2, 3 частини другої статті 123 КУзПБ встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

У свою чергу, розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 КУзПБ, зокрема у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

У справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (частина перша статті 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

Верховний Суд в постанові від 25.08.2021 у справі №925/473/20, зауважив, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Таким чином, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до частини другої статті 124 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Задоволення вимог кредиторів здійснюється арбітражним керуючим пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Кошти, що залишилися після реалізації майна боржника, яке є предметом забезпечення, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно із затвердженим господарським судом планом реструктуризації боргів у черговості, визначеній цим Кодексом (частина четверта статті 124 КУзПБ).

Строк виконання плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність не може перевищувати п`ять років (частина четверта статті 124 КУзПБ).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням зборів кредиторів, за участі кредитора ОСОБА_2 , від 29.03.2023 схвалено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та вирішено звернутися до господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність (протокол від 29.03.2023).

Керуючим реструктуризацією до протоколу зборів кредиторів додано реєстр вимог кредиторів боржника, який містить визнані судом за результатами попереднього засіданні грошові вимоги кредитора ОСОБА_2 в сумі 38000,00 грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 5368,00 грн.

У боржника відсутнє майно, яке є предметом застави. (а.с. 27).

В уточненому плані реструктуризації боргів боржника кредиторами зазначено кредиторами:

- ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ з вимогами у розмірі 1046204,29 грн;

- ОСОБА_2 з вимогами у розмірі 43368,00 грн.

Разом з тим, ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ не є кредитором у даній справі, адже ним не подано до господарського суду заяви з грошовими вимогами до боржника.

Водночас, наведений план реструктуризації не відповідає положенням КУЗПБ та наведеним вище міркуванням, оскільки не містить жодних дій боржника щодо його виконання та жодних заходів щодо реструктуризації наявної заборгованості. Натомість в плані наводиться лише пропозиція щодо прощення всіх боргів кредиторами.

Разом з тим, жодних заяв про прощення боргу в порядку ст. 605 Цивільного Кодексу України, кредиторами не подано, що свідчить про наявність ознак невиконуваності плану реструктуризації.

Стосовно поданого арбітражним керуючим клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням плану реструктуризації, господарський суд відзначає, що у відповідності до положень ст.ст. 127 129 КУЗПБ наслідком затвердження плану реструктуризації є, серед іншого, початок його виконання боржником. Провадження ж у справі про неплатоспроможність закривається у разі успішного виконання боржником плану реструктуризації у визначений в ньому строк (п. 1 ч. 3 ст. 129 КУЗПБ).

Разом з тим, враховуючи, що поданий на розгляд суду план реструктуризації не містить ані власне плану дій боржника ані строку його виконання, він є невиконуваним, а відтак таким, що протирічить процедурі відновлення платоспроможності, наведеній вище.

З цих підстав клопотання про закриття провадження у справі №915/1575/21 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 є таким, що задоволенню не підлягає.

З наведених підстав, господарський суд відмовляє у схваленні плану реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , а також в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №915/1575/21 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.ч. 9, 10 ст. 126 КУЗПБ, постановлення ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника не є перешкодою для повторного звернення до суду із заявою про затвердження плану реструктуризації боргів боржника у разі усунення обставин, які перешкоджали його затвердженню судом.

У разі постановлення господарським судом ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржник, збори кредиторів мають право звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Пунктом 1.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність), звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Враховуючи обставини даної справи, на підставі п. 1.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає необхідним призначити розгляд справи в судовому засіданні для дотримання учасниками провадження наведених вище положень Кодексу з урахування обставин, наведених в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 120, ч. 5. ст. 121, 124, 126-128, п. 1-2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В затвердженні Уточненого плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , схваленого рішенням Зборів кредиторів від 29.03.2023 відмовити.

2. В задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Руденко Т.В. за вих. №01-34/03-8 від 29.03.2023 про закриття провадження у справі - відмовити.

3. Призначити судове засідання у справі на 18 серпня 2023 року о 10:10 год.

Судове засідання відбудеться за адресою: м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 14.

4. Визнати обов`язковою явку учасників провадження у справі у судове засідання.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ за адресою: 01103, місто Київ, вул.Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1 щодо змісту правових наслідків не подання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника та відповідні докази надати суду.

6. Ухвалу направити учасникам провадження у справі.

7. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст ст. 256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03.07.2023.

Суддя В.О.Ржепецький