ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. Справа№ 910/6456/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Сотнікова С.В.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

представники сторін у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Протек Солюшнз Україна"

на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р.

(повний текст складено 01.05.2023р.)

у справі №910/6456/23 (суддя Чебикіна С.О.)

за заявою стягувача ТОВ "Протек Солюшнз Україна"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ДЛЛ-17"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ТОВ "ДЛЛ-17" 172 731,95 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №06042018/17 від 06.04.2018 року (за період оплати з 06.04.2018 року по 15.07.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/6456/23 відмовлено ТОВ "Протек Солюшнз Україна" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ТОВ "ДЛЛ-17" 172 731,95 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №06042018/17 від 06.04.2018 року (за період оплати з 06.04.2018 року по 15.07.2018 року).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 12.05.2023р. ТОВ "Протек Солюшнз Україна" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Протек Солюшнз Україна" на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/6456/23 та призначено її до розгляду на 03.07.2023р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст.4. ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" звернулось до господарського суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17" 172 731,95 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 06042018/17 від 06.04.2018 року (за період оплати з 06.04.2018 року по 15.07.2018 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, та встановлення обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності).

Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України).

У випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині або у випадку заявлення вимог поза межами позовної давності, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Заява про видачу судового наказу мотивована неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №06042018/17 від 06.04.2018 року щодо оплати поставленого товару в строк не пізніше 15.12.2018 року.

При цьому, заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що за період з 06.04.2018 року по 15.07.2018 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛЛ-17" наявний борг у розмірі 4 677,28 доларів США, що відповідно до курсу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку станом на 26.04.2023 року складає 172 731,95 грн.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

За змістом вказаної вище норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання такого зобов`язання.

Місцевим судом правильно встановлено, що з моменту виникнення у заявника права вимоги до боржника за договором купівлі-продажу №06042018/17 від 06.04.2018 року пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Тому суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Протек Солюшнз Україна" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/6456/23 - без змін.

Справу №910/6456/23 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді С.В. Сотніков

М.Л. Доманська