РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2023Справа № 910/5802/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про зобов`язання вчинити дії

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

14.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020. За надані послуги перевезення відповідачем неправомірно нарахована і списана з особового рахунку позивача плата за користування вагонами №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157 за перевізними документами №34690297, №34902163, №34870139 у сумі, яка на 219.240,00 грн більше, ніж вартість фактично наданих послуг. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вимогою про зобов`язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 219.240,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2023 відкрито провадження у справі № 910/5802/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі до суду відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.04.2023 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 403 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 21.04.2023, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 28.04.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 403, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 13.05.2023 включно.

22.05.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (поданий до відправлення до поштового відділення зв`язку 15.05.2023 - в перший робочий день після 13.05.2023), відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачем невірно застосовано порядок визначення кількості діб у випадку необхідності округлення неповної доби до повної при нарахуванні плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України. З поданого відзиву вбачається, що на думку відповідача, вірним округленням неповної доби до повної доби відповідно до умов договору починається з 24-ї (00:00) години дати передачі вагону на іноземну залізницю на прикордонній передавальній станції та закінчується у момент (дату) прийому вагону на прикордонній передавальній станції України. Наприклад вагон передано на іноземну залізницю 30.03.2022 о 22:11 год., а прийнято на прикордонній передавальній станції України 04.04.2022 о 15:49 год., кількість діб - 6. Тобто поводиться округлення неповної доби, як 30.03.2022 так і 04.04.2022, до повної доби.

24.05.2023 на адресу електронної пошти суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дане рішення постановлено з перевищенням встановленого наведеною нормою строку, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, проте у розумний строк.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2020 на засіданні правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено та 20.02.2020 оприлюднено редакцію договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Згідно з п. 1.10 договору він є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору.

Відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 Акціонерне товариство «Укрзалізниця» засвідчила прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлено, що замовнику (ТОВ «Грейнсвард») присвоєно коди:

1. відправника/одержувача - 1804;

2. платника - 2829531 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

За умовами повідомлення № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

З огляду на викладене між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (замовник, позивач) 06.03.2020 укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір).

Згідно з п. 1.6 договору цей договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Відповідно до п. 9.4 договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП.

25.02.2022 відповідачем оприлюднено редакцію договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яка введена в дію з 01.03.2022.

21.03.2022 відповідачем оприлюднено редакцію договору від 25.02.2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яка введена в дію з 01.04.2022.

Пунктом 1.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) визначено, що предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідачем неправомірно нарахована і списана з особового рахунку позивача плата за користування вагонами №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157 за перевізними документами №34690297, №34902163, №34870139 за межами України у сумі, яка на 219.240,00 грн більше, ніж вартість фактично наданих послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 12.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

Сторонами доказів в підтвердження припинення дії договору не подано, а отже договір є чинним.

Пунктом 1.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) визначено, що надання послуг за договором може підтверджуватися одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника. (ст. 2.3 цих Правил).

Платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг (ст. 2.5 цих Правил).

Відповідно до п. 2.3.4 договору (в редакціях від 25.02.2022 та від 21.03.2022) перевізник зобов`язаний відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача.

Як вже було встановлено судом, повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 відповідачем присвоєно позивачу наступні коди: відправника/одержувача - 1804; платника - 2829531 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Пунктом 2.1.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) визначено, що замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п. 2.3.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) до обов`язку перевізника в тому числі входить обов`язок вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі.

Згідно з ч. 3 п. 4.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображаються в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях.

З наявних в матеріалах справи інформаційних повідомлень № 220422-Є, № 080522-Є, № 150522-Є, № 170522-Є, № 180522-Є, № 190522-Є, № 200522-Є, № 300522-Є відповідачем нараховано плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157.

Відповідно до п. 4.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниці».

Також матеріали справи містять наступні Переліки виставлені філією «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниці» по платнику за кодом 2829531, в яких міститься інформаційне повідомлення щодо плати за використання власних вагонів АТ «Укрзалізниця» за межами України:

- перелік № 20220425 від 25.04.2022;

- перелік № 20220509 від 09.05.2022;

- перелік № 20220516 від 16.05.2022;

- перелік № 20220518 від 18.05.2022;

- перелік № 20220519 від 19.05.2022;

- перелік № 20220520 від 20.05.2022;

- перелік № 20220523 від 23.05.2022;

- перелік № 20220531 від 31.05.2022.

Відповідно до п. 2.1.13.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) при перевезені вантажів у власних вагонах перевізника за межі України замовник зобов`язаний вносити плату за використання вагонів в робочому стані за час перебування їх за межами України в країнах СНД, Балтії та Грузії, відповідно до розд. 3 договору.

Пунктом 3.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в Додатку 1-2 до договору.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

У зв`язку з тим, що, на думку позивача, списана відповідачем з особового рахунку № НОМЕР_1 сума, яка була нарахована за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157, є завищеною, позивач звернувся до відповідач з адвокатськими запитами № А-49/22 від 05.12.2022 та № А-54/23 від 19.01.2023 про надання інформації щодо дислокації і стану вагонів та інформації про вагонні операції.

Листом № Ц-1-88/3088-22 від 29.12.2022 відповідачем надано відповідь на адвокатський запит № А-49/22 від 05.12.2022, до якої додано витяг з архіву операцій з вагонами.

Листом № Ц-Ц-М-12/51 від 14.02.2023 відповідачем надано відповідь на адвокатський запит № А-54/23 від 19.01.2023, до якої додано витяг з архіву операцій з вагонами.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, відповідачем було частково перераховано кількість діб за які була нарахована та стягнута плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України та відповідачем було повернуто на особовий рахунок позивача № НОМЕР_1 безпідставно списані кошти, у зв`язку з чим відповідачем було фактично списано з рахунку позивача 723.240,00 грн.

Відповідно до п. 3.4.2 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик = (Спл / 24) х tгод x kм, де:

Пвик - плата за користування власними вагонами перевізника доля відповідного типу вагону;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника грн/вагон за добу визначена в додатку 1-2 до договору;

24 - кількість годин у добі;

tгод - кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів;

kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається в додатку 1-2 договору.

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.0.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2.100,00 грн (з 01.03.2022 до 31.03.2022 включно) та 2.167,00 грн без ПДВ (з 01.04.2022).

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.04.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2.100,00 грн без ПДВ (з 01.03.2022 до 30.04.2022 включно) та 2.167,00 грн без ПДВ (з 01.05.2022).

З наданого позивачем розрахунку, який здійснено на підставі наданих відповідачем витягів архіву операцій з вагонами, вбачається наступне:

- вагон № 95345773 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн (2.100,00 грн * 20% ПДВ) = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95339438 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95801031 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95649380 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95928370 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95616041 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95613519 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 955288214 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 5.040,00 грн;

- вагон № 95523510 фактично перебував за межами України 8 діб (8 х 2.520,00 грн = 20.160,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 27.720,00 грн за 11 діб, а отже відповідачем завищено плату на 7.560,00 грн;

- вагон № 95493185 фактично перебував за межами України 14 діб (14 х 2520,00 грн = 35.280,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 37.800,00 грн за 15 діб, а отже відповідачем завищено плату на 2.520,00 грн;

- вагон № 95382883 фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2520,00 грн = 40.320,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 93.240,00 грн за 37 діб, а отже відповідачем завищено плату на 52.920,00 грн;

- вагон № 95646048 фактично перебував за межами України 19 діб (19 х 2.520,00 грн = 47.880,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 50.400,00 грн за 20 діб, а отже відповідачем завищено плату на 2.520,00 грн;

- вагон № 95337572 фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2.520,00 грн = 40.320,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 93.240,00 грн за 37 діб, а отже відповідачем завищено плату на 52.920,00 грн;

- вагон № 95352902 фактично перебував за межами України 19 діб (19 х 2.520,00 грн = 47.880,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 50.400,00 грн за 20 діб, а отже відповідачем завищено плату на 2.520,00 грн;

- вагон № 53202818 фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2.520,00 грн = 40.320,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 93.240,00 грн за 37 діб, а отже відповідачем завищено плату на 52.920,00 грн;

- вагон № 95377800 фактично перебував за межами України 11 діб (11 х 2.520,00 грн = 27.720,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 30.240,00 грн за 12 діб, а отже відповідачем завищено плату на 2.520,00 грн;

- вагон № 58567157 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн) тоді як відповідачем фактично стягнуто 25.200,00 грн за 10 діб, а отже відповідачем завищено плату на 2.520,00 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на те, що обчислення кількості діб, у тому числі у випадку необхідності округлення неповної доби до повної, за які вноситься плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення за межами України, починається з 24-ї години дати передачі вагону на іноземну залізницю на прикордонній передавальній станції та закінчується у момент прийому вагону на прикордонній передавальній станції України (тобто доба вираховується з 00:00 год. по 23:59 год., а не із загальної кількості годин).

Пунктом 3.4.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) сторони погодили, що моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в пункті 3.4. договору є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до правил користування вагонами.

При цьому, в розумінні суду та пункту 3.4.2 договору доба це 24 години, перша година якої у позивача починає обліковуватись з моменту (часу) прибуття навантаженого вагону на станцію призначення, а не година відповідного дня відповідної доби, яка почалася та вже триває, як це фактично здійснено відповідачем та дійсно є невірним заокругленням неповної доби.

Також, суд звертає увагу, що таким розрахунком часу використання власних вагонів відповідач штучно збільшує та фактично рахує час, який не підпадає під положення пункту 3.3. договору.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами відповідача та не приймає надані заперечення до уваги.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідачем не подано до суду жодних заперечень саме щодо сум зазначених в розрахунку позивача.

Отже, за обґрунтованими розрахунками позивача, сума яка підлягала списанню з особового рахунку позивача № НОМЕР_1 за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України, по вагонам №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157, становить 504.000,00 грн.

За умовами пункту 7.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати.

Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

При цьому сторонами пунктом 9.6. договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) погоджено, що умови останнього мають пріоритетну силу над іншими правочинами укладеними між сторонами. У випадку наявності суперечностей між договором та такими іншими правочинами, укладеними між сторонам, виконання підлягатимуть умови встановлені договором.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що кошти в розмірі 219.240,00 грн (723.240,00 грн - 504.000,00 грн) списані відповідачем без належної на те правової підстави.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про зобов`язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача № НОМЕР_1 шляхом відображення на ньому грошової суми у розмір 219.240,00 грн, які утримуються відповідачем безпідставно.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) № 2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 219.240 (двісті дев`ятнадцять тисяч двісті сорок) грн 00 коп.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) 3.288 (три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова