СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Харків Справа № 917/1550/22

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Сгара Е.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вх. №562 П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаватрансбуд"

до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

про стягнення 83 279,54 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з додатковою відповідальністю "Полтаватрансбуд" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 83 279,54 грн, у тому числі: 74966,39 грн - інфляційних втрат та 8313,15 грн - 3% річних за безпідставне користування грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вважаючи діючим договір № 3495 про приєднання до електричних мереж по об`єкту "Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Степового Фронту, 20 в м. Полтаві" позивач перерахував відповідачу оплату в розмірі 50% за нестандартне приєднання до електричних мереж, однак відповідач роботи не здійснив, повернув 28.06.2022 кошти у сумі 393318,72 грн та листом від 01.07.2022 зазначив, що договір розірваний в зв"язку з несвоєчасною оплатою. Позивач вважає, що відповідач безпідставно набув, зберіг та користувався грошовими коштами за період з 06.10.2021 до 28.06.2022 включно.

Рішенням Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22 позов задоволено повністю, стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022; ідентифікаційний код 00131819) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаватрансбуд" (вул. Європейська, буд.107, м. Полтава, 36002; ідентифікаційний код 01377190) 74966,39 грн інфляційних втрат, 8313, 15 грн - 3 % річних, 2481,00 грн відшкодування витрат з оплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно з умовами п. 8.5 Договору № 3495 вказаний договір є розірваним з 01.09.2021. З огляду на викладене місцевий господарський суд встановив, що позивач сплачував відповідачу грошові кошти у період з 06.10.2021 по 22.10.2021, тобто після дати розірвання договору (01.09.2021), що є підставою для їх повернення відповідно до приписів статті 1212 ЦК України, стягнення інфляційних втрат та 3% річних за безпідставне користування грошовими коштами.

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" з відповідним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтуванні апеляційної скарги наголошує, що:

-договірні відносини між сторонами існували до 28.06.2022, кошти отримані в межах дії договору № 3495 від 27.09.2021 та не є безпідставно набутими в розумінні ст.1212 ЦК;

- відповідач припинив дію договору з 28.06.2022 та повернув грошові кошти позивачу;

- відсутні правові підстави для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК та нарахування інфляційних та річних;

- позивач обрав не вірний спосіб захисту, оскільки ст.1212 ЦК України розповсюджує свою дію на безпідставно набуті грошові кошти, а кошти в сумі 393 318,72 грн були отримані відповідачем в межах дії договору № 3495 від 29.07.2021.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 поновлено Акціонерному товариству "Полтаваобленерго" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22, постановлено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"на рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22 здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи, запропоновано позивачу подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові, запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: , зупинено дію рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22, витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1550/22

Від Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" надійшли клопотання про розгляд справи и у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розглядаючи вказане клопотання Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" судова колегія виходила з наступного.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Так як суд з власної ініціативи при відкритті провадження не дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи з повідомленням учасників справи та застосування абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України при розгляді апеляційної скарги у даній справі, а Акціонерне товариство "Полтаваобленерго"у своєму клопотанні не навело обґрунтованих підстав на підтвердження своїх посилань щодо необхідності розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, колегія суддів не вбачає конкретних обставин у даній справі, з врахуванням яких клопотання позивача підлягає задоволенню.

Також колегія суддів зазначає, що пояснення від сторін можуть подаватися до апеляційного господарського суду не тільки в усній, а й в письмовій формі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Крім того, судова колегія зауважує, що у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності та економії, зокрема коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, тому та обставина, що відкритий розгляд не проводиться, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про проведення публічного розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та відступлення від вимог абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України слід відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

Між Акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (далі - відповідач, виконавець) та Товариством з додатковою відповідальністю "Полтаватрансбуд" (далі - позивач, замовник) 29.07.2021 було укладено Договір № 3495 про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проектуванням лінійної частини приєднання замовником (далі Договір № 3495), на основі типового договору (а.с.82-84).

Вказана обставина визнається позивачем у позові та відповідачем у відзиві та приймається судом, як така що не підлягає доказуванню на підставі ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 3495 за цим договором виконавець забезпечує надання послуги з приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації і здійснює підключення електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу.

Згідно з п. 2.2 Договору № 3495 замовник оплачує виконавцю вартість приєднання до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору.

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" 11.08.2021 надало позивачу наступні документи:

-технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок з датою видачі 11 серпня 2021 року, по об`єкту "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Степового Фронту, 20 в м. Полтаві", замовник ТЗДВ "Полтаватрансбуд", які є додатком № 1 до Договору № 3495 від 29.07.2021 (а.с.75-78);

-розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж, який є додатком №2 до Договору № 3495 від 29.07.2021 (а.с.79-81), де визначено до оплати 1 630 938,24 грн, у тому числі: складова плати за приєднання потужності 786 637,44 грн, вартість лінійної частини приєднання 844 300,80 грн;

-рахунок для здійснення оплати послуг (а.с.74).

Відповідно до абз. 2 п. 4.1 Договору № 3495 замовник оплачує попередню оплату за приєднання на поточний рахунок виконавця в розмірі 50 відсотків від визначеної складової плати за приєднання потужності упродовж 20 робочих днів починаючи з наступного робочого дня від дати отримання технічних умов, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунку на сплату плати за приєднання; оплата в розмірі 40 відсотків від складової плати за приєднання потужності та оплата 90 відсотків від визначеної вартості лінійної частини приєднання упродовж 5 робочих днів починаючи з наступного робочого дня від дати узгодження з усіма заінтересованими сторонами розробленої замовником проектної документації; остаточний розрахунок плати упродовж 5 робочих днів починаючи з наступного робочого дня після надання послуги з приєднання, що підтверджується повідомленням про надання послуги з приєднання.

У період з 06.10.2021 року по 22.10.2021 року позивач сплатив відповідачу загальну суму 393 318,72 грн, що становить оплату 50% визначеної складової плати за приєднання потужності. Це підтверджується платіжними дорученнями: № 3181 від 06.10.2021 на суму 100 000,00 грн, № 3256 від 08.10.2021 на суму 50 000,00 грн, № 3317 від 11.10.2021 на суму 50000,00 грн, № 3355 від 13.10.2021 на суму 50 000,00 грн, № 3404 від 18.10.2021 на суму 50 000,00 грн, № 3501 від 20.10.2021 на суму 50 000,00 грн, № 3561 від 22.10.2021 на суму 43318,72 грн (а.с.61-67). Ці обставини також визнаються відповідачем у відзиві.

АТ "Полтаваобленерго" направило позивачу лист від 29.12.2021 № 13-90/19747 "Про надання технічних рішень до проектної документації", в якому висловило зауваження та рекомендації до робочої документації (а.с.85-86).

Позивач направив відповідачу лист від 01.06.2022 № 309, в якому прохав внести зміни до технічних умов (а.с.87-88).

Позивач направив відповідачу лист від 07.06.2022 № 319 про прискорення робіт по приєднанню об`єкта до електричних мереж (а.с.89).

АТ "Полтаваобленерго" листом від 08.06.2022 № 03-28/10473 (у відповідь на лист позивача від 01.06.2022 № 309) надало зміни в Технічні умови нестандартного приєднання (а.с.90-91).

28.06.2022 АТ "Полтаваобленерго" повернуло позивачу грошові кошти у сумі 393 318,72 грн за приєднання до електричних мереж по договору № 3495 від 29.07.2021 (а.с.73).

АТ "Полтаваобленерго" листом від 01.07.2022 (у відповідь на лист позивача від 07.06.2022 № 319) повідомило позивача, що згідно Кодексу системи розподілу (п.4.5.5. абзацу 4), якщо замовник не оплатив послугу із стандартного приєднання протягом 20 днів з дня отримання технічних умов, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунка на оплату за приєднання, такий договір вважається розірваним, а технічні умови такими, що не набрали чинності; дата видачі технічних умов 11.08.2021, дата оплати за послугу з приєднання - 22.10.2021, тому договір вважається розірваним, а технічні умови такими, що не набрали чинності. Відповідач також роз`яснив, що за наявності наміру приєднатися до електричних мереж позивачу необхідно звернутися із відповідною заявою до відповідача (а.с.94).

Позивач листом від 05.07.2022 звертався до відповідача за роз`ясненням щодо підстав повернення коштів, оскільки згідно з договором № 3495 від 29.07.2021 між сторонами проводилось листування та вносилися зміни у технічні умови (а.с.92-93).

08.09.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про тимчасове приєднання щодо об`єкту "Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Степового Фронту, 20 в м. Полтаві".

22.11.2022 позивач та відповідач уклали договір № 3612 про тимчасове приєднання до електричних мереж системи розподілу.

Як зазначає позивач у позові, він сплачував кошти відповідачу, не знаючи, що договір був розірваним та не є чинним, відповідач повернув грошові кошти у сумі 393 318,72 грн лише 28.06.2022, тобто у період з 06.10.2021 по 28.06.2022 відповідач безпідставно користувався грошовими коштами позивача. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача інфляційних та 3 % річних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

За приписами статті 188 Господарського кодексу України вказано, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 653 ЦК України визначенолу разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

У стаття 907 ЦК України зазначено, що порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Законами України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Кодексом систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 310 від 14 березня 2018 року (надалі по тексту - Кодекс систем розподілу) (із змінами на дату укладення договору).

Відповідно до п.1.1., 1.2. Кодексу систем розподілу цей Кодекс визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу (надалі по тексту - ОСР), оператора системи передачі (надалі по тексту - ОСП), користувачів системи розподілу (надалі по тексту - користувачі) та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок. Цей Кодекс встановлює базові системні вимоги, спрямовані на забезпечення надійного функціонування і розвитку системи розподілу.

Згідно з ч. 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі:

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

У п. 4.1.2 Кодексу систем розподілу вказано, що послуга з нестандартного приєднання надається на підставі типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ" або з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником, який є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за відповідною типовою формою, наведеною в додатку 2 до цього Кодексу (далі договір про нестандартне приєднання).

ОСР зобов`язаний на головній сторінці власного вебсайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ" або з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником та роз`яснення щодо укладення та приєднання замовника до цих договорів.

Згідно з п. 4.1.9. Кодексу систем розподілу послуга з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу є платною послугою та надається ОСР відповідно до умов договору про приєднання.

Згідно з п. 4.1.11. Кодексу систем розподілу з метою погодження приєднання об`єкта (електроустановок) замовника до електричних мереж суб`єкта господарювання замовник звертається до цього суб`єкта із заявою про приєднання електроустановки певної потужності за типовою формою, наведеною в додатку 3 до цього Кодексу (далі заява про приєднання).

У разі згоди на приєднання об`єкта (електроустановок) замовника до власних електричних мереж суб`єкт господарювання протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повідомляє листом замовника про згоду та надає відповідні технічні вимоги та/або вихідні дані.

У п. 4.5.6 Кодексу систем розподілу вказано, якщо замовник не оплатив послугу з нестандартного приєднання протягом 20 днів, такий договір вважається не укладеним, а технічні умови такими, що не набрали чинності.

У Додатку 2 до Кодексу систем розподілу викладений Типовий договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником.

Колегія суддів приймає до уваги, що у п. 8.5 цього Типового договору передбачено, що цей Договір вважається розірваним, якщо Замовник не оплатив послугу з приєднання протягом 20 днів з дня отримання рахунку, а технічні умови такими, що не набрали чинності.

Такі ж положення сторони визначили у п. 8.5 Договору № 3495, вказано, що цей Договір вважається розірваним, якщо Замовник не оплатив послугу з приєднання протягом 20 днів з дня отримання рахунку, а технічні умови такими, що не набрали чинності.

Стаття 212 ЦК України визначає, правочини, щодо яких правові наслідки пов`язуються з настанням певної обставини

Згідно з ч.2 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Пунктом 8.5 Договору № 3495 визначено, що керуючись положеннями частини другої статті 212 ЦК України сторони дійшли взаємної згоди, що цей Договір вважається розірваним, якщо Замовник не оплатив послугу з приєднання протягом 20 днів з дня отримання рахунку, а технічні умови такими, що не набрали чинності.

Отже, у договорі сторони узгодили, що договір є розірваним, а права та обов`язки сторін, передбачені умовами цього договору, припиняються в момент настання вказаної скасувальної обставини.

Такі ж положення передбачені у п. 8.5 Типового договору.

У листі від 01.07.2022 відповідач повідомив позивача, що згідно Кодексу системи розподілу (п.4.5.5. абзацу 4), якщо замовник не оплатив послугу із стандартного приєднання протягом 20 днів з дня отримання технічних умов, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунка на оплату за приєднання, такий договір вважається розірваним, а технічні умови такими, що не набрали чинності; дата видачі технічних умов 11.08.2021, дата оплати за послугу з приєднання - 22.10.2021, тому договір вважається розірваним, а технічні умови такими, що не набрали чинності (а.с.94).

Відтак, повертаючи позивачу грошові кошти відповідач керувався тим, що договір є розірваним згідно з положеннями п. 8.5 Договору № 3495.

Позивач у позові вказує, що технічні умови він отримав 11.08.2021; відповідач у відзиві зазначає, що 11.08.2021 він надав позивачу технічні умови, розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунок на сплату плати за приєднання. Вказана обставина приймається судом, як така що не підлягає доказуванню на підставі ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Згідно з абз. 2 п. 4.1 Договору № 3495 замовник оплачує попередню оплату за приєднання на поточний рахунок виконавця в розмірі 50 відсотків від визначеної складової плати за приєднання потужності упродовж 20 робочих днів починаючи з наступного робочого дня від дати отримання технічних умов, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунку на сплату плати за приєднання.

Отже, за умовами договору позивач мав оплатити послугу із стандартного приєднання до 31.08.2021 включно. У вказаний строк позивач оплати послуги не провів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов законного висновку, що згідно з умовами п. 8.5 Договору № 3495 вказаний договір є розірваним з 01.09.2021.

Аргументи апелянта про те, що після цієї дати договір продовжував діяти, суперечить матеріалам справи та умовам договору.

Так, повернувши позивачу грошові кошти, відповідач фактично відмовився прийняти вказане виконання зобов`язання позивача.

У листі від 01.07.2022 відповідач зазначив, що грошові кошти повернуті, оскільки договір вважається розірваним, так як замовник не оплатив послугу із стандартного приєднання протягом 20 днів з дня отримання технічних умов (а.с.94).

Тобто, відповідач повідомив про розірвання договору саме з підстав, визначених у п. 8.5 Договору № 3495.

За змістом статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Позивач сплачував відповідачу грошові кошти у період з 06.10.2021 по 22.10.2021, тобто після дати розірвання договору (01.09.2021).

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Позивач сплатив відповідачу спірні грошові кошти на виконання умов договору, який станом на момент їх сплати вже не був чинний, а отже, без достатніх правових підстав. Вказані кошти повинні були бути повернуті відповідно до приписів статті 1212 ЦК України. Суд враховує правові висновки Верховного Суду про те, що коли правова підстава передачі коштів у момент їх передачі відсутня, то до правовідносин застосовується стаття 1212 ЦК України (постанови ВС від 6 лютого 2020 року у справі № 910/13271/18, від 15 лютого 2019 року у справі № 910/21154/17).

Варто зазначити, що у ч. 1 статті 222 Господарського кодексу України вказано, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Таким чином, відповідач, отримавши безпідставно грошові кошти від позивача мав їх повернути не пізніше наступного дня після їх надходження, проте повернув лише 28.06.2022.

В зв`язку з цим на підставі ст. 625 ЦК України позивач правомірно заявив вимоги про стягнення 74966,39 грн інфляційних, нарахованих у період 01.11.2021 27.06.2022 та 8313,15 грн - 3 % річних, нарахованих поетапно у період 07.10.2021 27.06.2022 (розрахунок а.с.10-12).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей на підставі статті 1212 ЦК України, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Колегія суддів, перевіривши проведений позивачем розрахунок, встановила його належність.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов законного висновку про задоволення позову.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22 має бути залишене без змін.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області 20.02.2023 у справі №917/1550/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя Е.В. Сгара