ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.07.2023м. СумиСправа № 920/440/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/440/23

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 79, м. Суми, 40000) в інтересах держави в особі позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, буд. 1/23, м. Полтава, 36014)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина (вул. Петропавлівська, буд. 121, м. Суми, 40021)

про стягнення 155 521 грн 28 коп. пені,

представники учасників справи:

прокурор Васянович М.В.

від позивача Мороз Н.В.;

від відповідача не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 542 522 грн 34 коп., в тому числі 387 001 грн 06 коп. заборгованості з орендної плати за лютий-березень 2023 року, 155 521 грн 28 коп. пені відповідно до договору оренди № 28 від 25.12.1992 (зі змінами до договору від 23.01.2019), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю Горобина.

Ухвалою від 27.04.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/440/23; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 25.05.2023, 10:30; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Копія ухвали суду про відкриття провадження від 27.04.2023 була надіслана відповідачу за адресою місцезнаходження та отримана останнім 01.05.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

11.05.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 2896/23 від 11.05.2023), в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України підприємство потрапило у скрутне фінансове становище, у зв`язку з чим ТОВ Горобина не мало можливості своєчасно сплачувати орендну плату. Відповідачу незрозуміло яким чином позивач обліковує орендну плату та нараховує пеню. У претензії № 11-212-00626 від 31.03.2023 розрахунок пені зазначений за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року; за період з січня 2022 року по лютий 2022 року; за період з жовтня 2022 року по грудень 2022 року; за період січень-лютий 2023 року. Відповідач зазначає, що підприємством у березні 2021 року було перераховано позивачу 108 342,73 грн пені за прострочення платежу за ВП № 64799992 від 12.03.2021 (платіжні доручення від 15.03.2021; від 16.03.2021; від 18.03.2021; від 19.03.2021; від 22.03.2021; від 24.03.2021); у лютому 2022 року було перераховано позивачу 121 482,80 грн пені за прострочення платежу (платіжне доручення від 14.02.2022). Відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за договором оренди державного майна від 25.12.1992 № 28. Відповідно до п.п. 4 ст. 1 постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 Про особливості оренди державного та комунального майна на період воєнного стану (далі - Постанова) на період воєнного стану і протягом трьох місяців з моменту його припинення чи скасування за договором оренди державного майна, чинним станом на 24.02.2022 орендарям єдиних майнових комплексів орендна плата розраховується в розмірі 50% розміру орендної плати, встановленої договором. Відповідач зазначає, що станом на 09.05.2023 заборгованість з орендної плати сплачена відповідачем в повному обсязі.

17.05.2023 прокурор подав відповідь на відзив (вх. № 3021 від 17.05.2023), в якій вважає доводи відповідача, наведені у відзиві необґрунтованими, а позов прокурора таким, що підлягає задоволенню. Прокурор зазначає, що у відзиві на позов відповідач не вказав, як саме військова агресія вплинула на фінансове становище підприємства та порушення ним договору оренди. Відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин форс-мажору саме у контексті цього зобов`язання. Посилання у відзиві лише на лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022, як на підставу звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, на думку прокуратури є недостатнім, оскільки вказаний лист має досить абстрактний характер і не підтверджує наявність форс-мажору в даному випадку. Відповідач і до початку воєнного стану не виконував умови договору оренди від 25.12.1992 № 28 в частині своєчасного внесення орендних платежів, у зв`язку з чим стягнення заборгованості з орендної плати та пені здійснювалося в судовому порядку.

19.05.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 3083/23 від 19.05.2023), в якій просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Позивач зазначає, що до претензії № 11-212-00626 від 31.03.2023 Регіонального відділення наданий розрахунок пені за період з 25.05.2021 по 31.03.2023. Періоди, на які посилається відповідач у своєму відзиві належать до місячної орендної плати, а не періоду заборгованості, за який нараховується пеня. Відповідно до виконавчого провадження № 64799992 від 12.03.2021 Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми перерахував до Державного бюджету України пеню за період з 18.05.2019 по 06.05.2020 в сумі 98 245 грн 12 коп., що підтверджується надходженням орендної плати станом на 15.05.2023. 21.02.2022 відповідно до виконавчого провадження № 68570621 Зарічним відділом ДВС перераховано до Державного бюджету України пеню за період з 05.12.2020 по 24.05.2021 в сумі 110 154,27 грн, що підтверджується надходженням орендної плати станом на 15.05.2023. Відповідачем після 21.02.2022 платежі за пеню не вносилися, тому на даний час за відповідачем залишається заборгованість зі сплати пені за період з 25.05.2021 по 19.04.2023 в сумі 155 521 грн 28 коп. Відповідач не надав контррозрахунку пені, заперечень щодо періоду нарахування. Щодо листа ТПП України від 28 лютого 2022 року позивач зазначає, що він не містить (та не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, його видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією рф проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання. Сам факт введення воєнного стану на території України не є імперативною підставою для звільнення ТОВ Горобина від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за час існування форс-мажорних обставин. Позивач підтверджує, що ТОВ Горобина сплатило заборгованість з орендної плати в повному обсязі, що підтверджується надходженням орендної плати станом на 15.05.2023.

23.05.2023 прокурор подав заяву (вх. № 1783, № 1785 від 23.05.2023), в якій просить суд закрити провадження у справі № 920/440/23 в частині стягнення з ТОВ Горобина 387 001 грн 06 коп. заборгованості з орендної плати за лютий, березень 2023 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору; повернути Сумській обласній прокуратурі судовий збір в сумі 5453 грн 84 коп.

25.05.2023 відповідач подав клопотання (вх. № 3210/23 від 25.05.2023), в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з участю уповноваженого представника відповідача в іншій справі в Деснянському районному суді м. Києва.

У судовому засіданні 25.05.2023, за участю прокурора та представника позивача, суд, відповідно до ст. 74, 165 ГПК України постановив протокольну ухвалу про витребування у відповідача доказів, на які відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, зокрема платіжних доручень згідно з якими сплачувалась пеня (платіжні доручення від 15.03.2021, 16.03.2021, 18.03.2021, 19.03.2021, 22.03.2021, 24.03.2021, 14.02.2022); протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.06.2023, 10-30; повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання в порядку ст. 120 ГПК України.

Ухвалою від 26.05.2023 господарський суд повідомив відповідача про витребування господарським судом відповідно до протокольної ухвали у Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина платіжних доручень від 15.03.2021, 16.03.2021, 18.03.2021, 19.03.2021, 22.03.2021, 24.03.2021, 14.02.2022 про сплату пені, на які міститься посилання у відзиві на позовну заяву; повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю Горобина про дату, час і місце судового засідання на 12.06.2023, 10:30.

06.06.2023 позивач подав пояснення по справі (вх. № 3430/23 від 06.06.2023), в яких просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 25.05.2021 по 19.04.2023 в сумі 155 521 грн 28 коп. Позивач зазначає, що пеня на заборгованість по орендній платі за заявлений період з травня 2021 року по квітень 2023 року нарахована позивачем відповідно до пунктів 3.3 та 3.5 договору, з урахуванням здійснених відповідачем платежів за період з 10.08.2021 по 13.04.2023 на загальну суму 3 648 098 грн 12 коп.

06.06.2023 відповідач подав лист (вх. № 3443/23 від 06.06.2023) про долучення до матеріалів справи платіжних доручень від 15.03.2021, 16.03.2021, 18.03.2021, 19.03.2021, 22.03.2021, 24.03.2021, 14.02.2022 про сплату пені.

Ухвалою від 12.06.2023 господарський суд закрив провадження у справі № 920/440/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина основного боргу в сумі 387 001 грн 06 коп. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України; закрив підготовче провадження та призначив справу (в частині вимог про стягнення пені) до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 04.07.2023, 11:30. Ухвалою від 12.06.2023 господарський суд повернув Сумській обласній прокуратурі з державного бюджету України судовий збір в сумі 5805 грн 02 коп., сплачений платіжною інструкцією № 637 від 21.04.2023.

Ухвала суду від 12.06.2023 отримана відповідачем 19.06.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Прокурор та позивач підтримують позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

25 грудня 1992 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди цілісного майнового комплексу № 28 відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства Сумського лікеро-горілчаного заводу, місцезнаходження якого: місто Суми, вулиця Петропавлівська, 121 та вулиця 2-га Заводська, 4.

Факт передачі об`єкта в оренду підтверджується актом прийому-передачі майна, що є додатком № 3 до договору.

Договір діє з 26 грудня 2018 року до 25 грудня 2028 року включно (п. 6.1. договору в редакції договору про внесення змін від 23.01.2019).

Згідно з п. 3.1. договору, в редакції договору про внесення змін від 23.01.2019, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, зі змінами і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2018 року 246719 грн. 40 коп.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди після перегляду її розміру - січень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на індекси інфляції за грудень місяць 2018 року та січень місяць 2019 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

За умовами п. 3.2. договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендну плату у повному обсязі орендар перераховує до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Згідно з п. 4.1. договору, орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача 542 522 грн 34 коп., в тому числі 387 001 грн 06 коп. заборгованості з орендної плати за лютий-березень 2023 року, 155 521 грн 28 коп. пені.

Відповідач, згідно з платіжними дорученнями № 532 від 25.04.2023, № 582 від 01.05.2023, № 589 від 02.05.2023, сплатив 387 001 грн 06 коп. заборгованості зі сплати орендної плати за лютий-березень 2023 року, у зв`язку з чим суд ухвалою від 12.06.2023, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, закрив провадження у справі №920/440/23 в цій частині.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення пені прокурор зазначає, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати, у зв`язку з чим відповідно до п. 3.5. договору відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 155 521 грн 28 коп. за період з 25.05.2021 по 19.04.2023, виходячи з суми заборгованості з орендної плати за період з лютого 2021 року до лютого 2022 року (до 23.02.2022) та з жовтня 2022 року до березня 2023 року.

Виходячи з обставин зазначених прокурором у позовній заяві та поданих прокурором доказів, суд дійшов висновку про дотримання приписів ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України Про прокуратуру при зверненні прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З наявних в матеріалах справи доказів, зокрема довідки про стан надходження орендної плати за договором станом на 13.04.2023, платіжних доручень про сплату орендної плати № 3649 від 14.01.2022, № 3718 від 01.02.2022, № 3745 від 07.02.2022, № 4058 від 07.06.2022, № 4061 від 08.06.2022,№ 4063 від 13.06.2022, № 4118 від 23.06.2022, № 4130 від 24.06.2022, № 4142 від 27.06.2022, № 140 від 06.02.2023, № 185 від 14.02.2023, № 359 від 23.03.2023, № 363 від 24.03.2023, № 472 від 13.04.2023, № 532 від 25.04.2023, № 582 від 01.05.2023, № 589 від 02.05.2023 суд встановив, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати за період з лютого 2021 року до лютого 2022 року (до 23.02.2022) та з жовтня 2022 року до березня 2023 року.

Відповідно до п. 3.5. договору відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 155 521 грн 28 коп. за період з 25.05.2021 по 19.04.2023, виходячи з суми заборгованості з орендної плати за період з лютого 2021 року до лютого 2022 року (до 23.02.2022) та з жовтня 2022 року до березня 2023 року, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором та здійснених відповідачем оплат.

Надані відповідачем платіжні доручення № 2000 від 15.03.2021, № 2008 від 16.03.2021, № 2027 від 18.03.2021, № 2037 від 19.03.2021, № 2047 від 22.03.2021, № 2053 від 24.03.2021, № 2054 від 24.03.2021, № 3783 від 14.02.2022 свідчать про сплату відповідачем заборгованості та пені відповідно до виконавчих проваджень № 64799992 від 12.03.2021 та № 68570621 по справі № 920/580/21.

Відповідними доказами не підтверджується факт сплати відповідачем позивачу пені за період, що заявлений до стягнення у справі № 920/440/23.

За приписами ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Статуту ТПП України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Такий лист не є автоматичною підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки стороною договору має бути доведено не лише настання цих обставин, але і їх безпосередній, прямий вплив на можливість належного виконання зобов`язання з урахуванням часу та місця його виконання у конкретних правовідносинах.

Відповідач не подав доказів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, які перешкоджали відповідачу вчасно виконати зобов`язання зі сплати орендної плати за період з лютого 2021 року до лютого 2022 року (до 23.02.2022) та з жовтня 2022 року до березня 2023 року. Матеріали справи не містять доказів перебування відповідача у скрутному фінансовому становищі у спірний період, останнім не доведено доказами, що внаслідок військової агресії рф проти України відповідач не в змозі був здійснювати господарську діяльність та виконувати взяті на себе грошові зобов`язання за договором.

За цих обставин, суд вважає відсутніми підстави для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді пені за невиконання договірних зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.

Відповідно до постанови від 9 грудня 2020 року № 1236 в редакції від 25.04.2023 Кабінет Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. установив на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

За цих обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення пені у межах позовної давності.

Водночас, перевіривши розрахунок, суд встановив, що при здійсненні нарахування пені, позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

За цих обставин, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 152 458 грн 41 коп. (без включення до періодів нарахування днів фактичної повної сплати сум заборгованості, у разі часткової оплати - включення відповідних днів до розрахунку із базою нарахування пені з урахуванням часткової оплати на дату сплати).

У задоволенні позову в іншій частині щодо стягнення з відповідача пені в сумі 3062 грн 87 коп. суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Розрахунки перевірені судом за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій на сайті https://ips.ligazakon.net/calculator/ff; результати долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо стягнення пені.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина пені задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина (вул. Петропавлівська, буд. 121, м. Суми, 40021, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, буд. 1/23, м. Полтава, 36014, ) 152 458 грн. 41 коп. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина (вул. Петропавлівська, буд. 121, м. Суми, 40021, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г.Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, ) 2286 грн 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. У задоволенні позову щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина пені в іншій частині відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 07.07.2023.

Суддя Д. В. Вдовенко