УХВАЛА

06 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 913/12/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Бенедисюка І. М. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (старе найменування Служба автомобільних доріг у Луганській області; далі - Служба )

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2023

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл"

до Служби

про стягнення 2 894 557,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

Служба 21.06.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті) звернулася до касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 (про повернення апеляційної скарги) зі справи №913/12/23. Разом з тим до касаційної скарги скаржником додано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги, касаційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з оскаржуваного судового рішення, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, зокрема: у задоволенні поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору було відмовлено; апеляційну скаргу Служби було залишено без руху; встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання суду доказів сплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів (листом з описом вкладення) іншій стороні у справі; попереджено скаржника про наслідки невиконання у встановлений строк вимог вказаної ухвали.

Зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції від 15.05.2023 про залишення апеляційної скарги без руху доставлено скаржникові в його електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд" 15.05.2023 о 13:22 год (про що свідчить відповідна довідка, яка долучена до матеріалів справи).

Служба 30.05.2023, тобто після закінчення вказаного граничного десятиденного строку (клопотань про продовження або поновлення цього строку Службою подано не було) звернулася із заявою, в якій повторно просить про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги в порядку статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Оскаржуваною в касаційному порядку ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у цій справі було відмовлено у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 28.03.2023 у цій справі та повернуто апеляційну скаргу Службі.

Вказана ухвала суду від 01.06.2023 мотивована тим, що апелянт не усунув недоліки скарги у встановлений строк, а натомість повторно подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано тими ж обставинами, а саме: скрутне фінансове становище заявника, який є державною, неприбутковою організацією, отримувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на утримання, розвиток, будівництво та реконструкцію мережі автомобільних доріг у Луганській області; призупинення робіт з ремонту та утримання автомобільних доріг, спричинене бойовими діями, що і клопотання, подане разом з апеляційною скаргою, в задоволенні якого вже було відмовлено ухвалою суду від 15.05.2023.

Додатково Служба у поданій заяві також зазначила, що вона звернулася до Державного агентства з відновлення та розвитку інфраструктури України з листом щодо вирішення питання виділення грошових коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, копію якого додано до заяви.

Стосовно вказаної заяви, апеляційний господарський суд зазначив, що згідно з приписами статті 8 Закону України "Про судовий збір" сама лише обставина звернення з відповідним листом, не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки як і при поданні попереднього клопотання, заявник апеляційної скарги не надав жодних доказів, які б давали підстави сподіватися, що судовий збір може бути сплачений до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги, а наданий лист від 29.05.2023 сам по собі не свідчить про отримання цих коштів, оскільки є лише зверненням. Інші доводи, наведені у заяві, вже розглянуті судом апеляційної інстанції та у задоволенні відповідного клопотання було відмовлено.

При цьому, відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив із того, що апелянт не належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Також апеляційний господарський суд вказав, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої вказаної норми можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Повертаючи апеляційну скаргу Служби у даній справі, апеляційний господарський суд керувався приписами частини другої статті 260 ГПК України, згідно з якими до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 ГПК України, згідно з якою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Звертаючись з касаційною скаргою, Служба посилається на те, що оскаржувана ухвала апеляційної інстанції від 01.06.2023 постановлена з порушенням норм процесуального права та просить її скасувати.

Проте твердження Служби, викладені у касаційній скарзі, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, оскільки не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, наведених в оскаржуваному судовому рішенні, та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачено процесуальним законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву скаржника про відстрочення сплати судового збору, подану як усунення недоліків апеляційної скарги та відмовивши у її задоволенні, дійшов висновку про те, що скаржником не виконано вимог ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху і не додано доказів сплати судового збору, повернув подану Службою апеляційну скаргу відповідно до наведених положень законодавства, а, отже, правильне застосування апеляційним господарським судом норм ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

За змістом частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у цій справі, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 255, 260, 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 зі справи № 913/12/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова