ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Харків Справа № 913/163/23

Провадження №19/913/163/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарина» (вул. Центральна, буд. 135, смт Біловодськ Луганської області, 92800)

про стягнення 28 765 грн 86 коп.

Суддя Косенко Т.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») 28.04.2023 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарина» (далі - ТОВ «Дарина») про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 15.03.2021 №101/ПГ-2051-К за поставлений природний газ у лютому 2022 року в сумі 20 036 грн 59 коп., пені за період з 21.07.2021 по 21.09.2022 у сумі 3 848 грн 33 коп., 3% річних за період з 21.07.2021 по 31.03.2023 у сумі 617 грн 60 коп., інфляційних втрат за період з квітня 2022 року по березень 2023 року в сумі 4 263 грн 34 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу від 15.03.2021 №101/ПГ-2051-К у частині оплати за поставлений природний газ у лютому 2022 року.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою поставленого природного газу позивачем у відповідності до умов п.6.2 договору нарахована пеня за період з 21.07.2021 по 21.09.2022 у сумі 3 848 грн 33 коп., згідно ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних за період з 21.07.2021 по 31.03.2023 у сумі 617 грн 60 коп. та інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по березень 2023 року в сумі 4 263 грн 34 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2023 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.

Ухвалою суду від 04.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення електронного примірника ухвали суду на адресу електронної пошти відповідача: , яка указана в договорі постачання природного газу від 15.03.2021 №101/ПГ-2051-К, що підтверджується відповідною роздруківкою.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

15.03.2021 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір постачання природного газу №101/ПГ-2051-К, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.6 договору приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявності) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом (п.2.7 договору).

Згідно з п.2.8 договору постачальник направляє споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акту до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

У відповідно до п.2.9 договору споживач протягом 2 банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаного уповноваженим представником споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС. Дані інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше (п.2.10 договору).

У п.3.1 договору сторони передбачили, що ціна за 1 тис. куб. м газу протягом дії цього договору публікується/оприлюднюється постачальником на офіційному сайті постачальника відповідно до п.4.4.6 цього договору.

Сторони домовились, що ціна за 1 тис. куб. м газу, опублікована/оприлюднена на власному офіційному сайті постачальника, в порядку п.4.4.6 цього договору, є обов`язковою для сторін за цим договором та є підставою для визначення вартості природного газу, спожитого споживачем в місяці постачання природного газу за новою (зміненою) ціною з 01 числа місяця, в якому здійснюється постачання природного газу постачальником, без оформлення додаткової угоди до цього договору(п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору ціна газу за цим договором може змінюватись шляхом опублікування/оприлюднення постачальником зміненої/оновленої ціни за 1 тис. куб. м газу на офіційному сайті постачальника без оформлення додаткової угоди до цього договору. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо ціни газу, споживач має право змінити постачальника на відповідний період, а постачальник має право не здійснювати постачання газу споживачу у відповідному розрахунковому періоді. При цьому, призупинення постачання/споживання замовлених обсягів газу не є розірванням цього договору.

Згідно з п.3.4 договору до ціни газу, визначеної у п.3.1 цього договору, додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 - 136,576 грн за 1 тис. куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89 грн за 1 000 куб. м на добу.

Остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу. У випадку, якщо протягом розрахункового періоду обсяг постачання природного газу перевищив 10 тис. куб. м, остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється з урахуванням п.3.1.1 договору (п.3.9 договору).

Відповідно до п.6.2 договору в разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу/інших платежів споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

У п.9.1 договору сторони на підставі ч.3 ст.207 та ст.627 Цивільного кодексу України домовилися про можливість вчинення, підписання, укладення в електронному вигляді із застосуванням цифрового підпису даного, додатків до нього, додаткових угод, актів приймання-передачі газу, первинної бухгалтерської документації, актів звірки взаєморозрахунків та інших документів, пов`язаних із виконанням договору.

Згідно з п.9.3 договору сторони домовилися, що будь-який правочин, який буде вчинений (укладений, підписаний) відповідно до умов даної угоди із застосуванням сторонами (однією із сторін) відповідного електронного цифрового підпису вважається вчиненим з додержанням письмової форми правочину у розумінні ст.207 Цивільного кодексу України.

Позивач на виконання умов договору постачання природного газу від 15.03.2021 у період квітень 2021 року - лютий 2022 року передав у власність відповідача природний газ в загальному об`ємі 2,31720 тис. куб. м на суму 94 951 грн 84 коп.

Відповідач в порушення умов договору отриманий природний га оплатив частково в сумі 74 915 грн 25 коп., заборгованість складає 20 036 грн 59 коп.

Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від 15.03.2021 №101/ПГ-2051-К є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Факт поставки позивачем відповідачеві природного газу у квітні 2021 року - лютому 2022 року, а також і надання послуг з його транспортування для внутрішньої точки виходу з ГТС підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Суд бере до уваги, що акти приймання-передачі природного газу за квітень-травень 2021, липень-грудень 2021 підписано сторонами без зауважень та заперечень, а акти за червень 2021 року, січень-лютий 2022 року відповідачем не підписано.

Водночас суд зауважує наступне.

Відповідно до пп.19 п.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України» на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015.

Згідно з п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи відповідно до п.5 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС виконує функції адміністратора інформаційної платформи.

Відтак, суб`єкти ринку природного газу користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Згідно з абз.1, 2 п.2 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

З метою отримання інформації про фактичне споживання кожного газового місяця за період з 01.01.2020 по дату видачі відповіді споживачами, зокрема ТОВ «Дарина» позивач 20.01.2023 звернувся до ТОВ «Оператор ГТС України» з відповідним адвокатським запитом.

ТОВ «Оператор ГТС України» у відповіді від 15.02.2023 №ТОВВИХ-23-1977 надало запитувану інформацію.

Так, у вказаній відповіді підтверджені зазначені позивачем у відповідних актах приймання-передачі природного газу за червень 2021 року, січень-лютий 2022 року обсяги переданого природного газу у вказані періоди.

Крім того, позивачем на підтвердження здійснення господарської операції (факту поставки природного газу) надані зареєстровані податкові накладні за червень 2021 року, січень-лютий 2022 року.

Суд бере до уваги, що акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2021 №10738 направлено позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується відповідним списком №19.07.2021, а акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 №892 та від 28.02.2022 №2796 на адресу електронної пошти відповідача, яка зазначена ним у договорі постачання природного газу від 15.03.2021.

Відтак, з огляду на положення п.п.9.1, 9.3 договору постачання природного газу від 15.03.2021 суд вважає, що позивачем належним чином направлено відповідні акти-передачі природного газу для підписання.

Також суд зауважує, що інформація про ціну на газ у спірний період була опублікована на офіційному сайт постачальника, що підтверджується відповідними роздруківками.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.3.9 договору остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу. У випадку, якщо протягом розрахункового періоду обсяг постачання природного газу перевищив 10 тис. куб. м, остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється з урахуванням п.3.1.1 договору.

Відповідач у порушення умов п.3.9 договору постачання природного газу від 15.03.2021 поставлений природний газ та послуги з його транспортування для внутрішньої точки виходу з ГТС за лютий 2022 року не оплатив.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором постачання природного газу від 15.03.2021 за поставлений природний газ та послуги з його транспортування для внутрішньої точки виходу з ГТС за лютий 2022 року складає 20 036 грн 59 коп.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ та послуги з його транспортування для внутрішньої точки виходу з ГТС у сумі 20 036 грн 59 коп.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 21.07.2022 по 21.09.2022 у сумі 3 848 грн 33 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.2 договору в разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу/інших платежів споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Суд бере до уваги, що поставлений природний газ та послуги з його транспортування для внутрішньої точки виходу з ГТС у червні 2021, жовтні 2021 року відповідачем оплачувався несвоєчасно, а в лютому 2022 року взагалі не оплачений.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.

З огляду на викладене обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача є пеня за період з 21.07.2022 по 21.09.2022 у сумі 3 848 грн 33 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 21.07.2021 по 31.03.2023 у сумі 617 грн 60 коп. та інфляційних втрат за період з квітня 2022 року по березень 2023 року в сумі 4 263 грн 34 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є 3% річних за період з 21.07.2021 по 31.03.2023 у сумі 617 грн 60 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по березень 2023 року в сумі 4 263 грн 34 коп.

Ураховуючи викладене позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарина» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарина», вул. Центральна, буд. 135, смт Біловодськ Луганської області, 92800, ідентифікаційний код 32570853, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 40121452, заборгованість у сумі 20 036 грн 59 коп., пеню в сумі 3 848 грн 33 коп., 3% річних у сумі 617 грн 60 коп., інфляційні втрати в сумі 4 263 грн 34 коп., судовий збір у сумі 2 684 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 40121452.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дарина», вул. Центральна, буд. 135, смт Біловодськ Луганської області, 92800, ідентифікаційний код 32570853.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 03.07.2023.

Суддя Тетяна Косенко