РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2023Справа № 910/2719/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргологістик», м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж-7», м. Київ

про стягнення 2 238 143,86 грн,

Представники сторін:

від позивача: Ковальчук В.Л., Дубров В.Л.;

від відповідача: Гонда О.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Каргологістик» (далі - ТзОВ «Каргологістик»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж-7» (далі - ТзОВ «Авантаж-7»/відповідач) про стягнення 2 238 143,86 грн, у тому числі: 1 804 623,64 грн - основного боргу, 318 899,25 грн - пені, 95 487,02 грн - інфляційних втрат та 19 133,95 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом №025/10 від 01.07.2022.

Крім того, на підставі п. 10 ст. 238 ГПК України позивачем заявлено вимогу про зазначення в рішенні суду про нарахування 3% річних на розмір заборгованості ТзОВ «Авантаж-7» до моменту виконання рішення суду.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.02.2023 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 27.03.2023.

21.03.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 27.03.2023 та в усіх інших судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів зв`язку.

27.03.2023 суд відклав підготовче засідання на 01.05.2023.

06.04.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Авантаж-7» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що здійснило 100% попередню оплату у розмірі 8 199 360,00 грн на користь позивача, відтак, виконав перед останнім свої зобов`язання, передбачені договором про транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом №025/10 від 01.07.2022.

17.04.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 01.05.2023 та в усіх інших судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів зв`язку.

26.04.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ТзОВ «Каргологістик» надало заперечення на доводи відповідача.

01.05.2023 до канцелярії суду позивачем подано заяву про виправлення описки в переліку додатків до позовної заяви, а також клопотання про витребування додаткових доказів, в якому ТзОВ «Каргологістик» просило суд витребувати у Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків наступну інформацію та документи:

- чи включало ТзОВ «Авантаж-7» до складу податкового кредиту суми ПДВ згідно із зареєстрованою ТзОВ «Каргологістик» податковою накладною, складеною 07.09.2022 №10 (в ЄРПН зареєстровано 14.10.2022 за №)?

- якщо ТзОВ «Авантаж-7» включало складу податкового кредиту суми ПДВ згідно із зареєстрованою ТзОВ «Каргологістик» податковою накладною, складеною 07.09.2022 №10 (в ЄРПН зареєстровано 14.10.2022 за №), то у якому періоді?

- чи коригувало ТзОВ «Авантаж-7» суму податкового кредиту з ПДВ, сформованого згідно із зареєстрованою ТзОВ «Каргологістик» податковою накладною, складеною 07.09.2022 №10 (в ЄРПН зареєстровано 14.10.2022 за №) та у якому періоді?

- надати копію декларації з податку на додану вартість ТзОВ «Авантаж-7» з додатком №1 за період, в якому ТзОВ «Авантаж-7» задекларувало податковий кредит згідно із зареєстрованою ТзОВ «Каргологістик» податковою накладною, складеною 07.09.2022 №10 (в ЄРПН зареєстровано 14.10.2022 за №).

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.05.2023 частково задовольнив клопотання ТзОВ «Каргологістик» про витребування додаткових доказів, внаслідок чого відклав підготовче засідання на 05.06.2023.

15.05.2023 до канцелярії суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на виконання ухвали суду від 01.05.2023 надійшли витребувані судом відомості.

26.05.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 05.06.2023 та в усіх інших судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів зв`язку.

05.06.2023 до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі.

05.06.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 05.06.2023.

05.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.07.2023.

03.07.2023 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Зокрема, представники ТзОВ «Каргологістик» позовні вимоги підтримали у повному обсязі та заявили про надання суду доказів понесення витрат на правову допомогу у встановлений ГПК України строк, зокрема, після ухвалення рішення суду у справі.

Представник ТзОВ «Авантаж-7» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каргологістик» (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авантаж-7» (далі - замовник) укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом №025/10, відповідно до якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання від імені замовника та за його рахунок організувати та надати комплекс послуг з транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні залізничним транспортом вантажів замовника по території України, країн - учасниць Співдружності Незалежних Держав, що є сторонами «Угоди про міжнародне залізничне вантажне перевезення» та «третіх» країн.

Згідно п. 2.1.1. договору, експедитор зобов`язався на підставі письмових заявок замовника щодо організації експедитором комплексу послуг з транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів замовника, надавати йому Інструкцію про порядок заповнення окремих граф залізничних накладних відповідного зразку, при необхідності організовувати включення заявлених обсягів в основний або додатковий плани перевезення вантажів.

У відповідності до п. 2.2.8. договору, замовник зобов`язується оплачувати вартість послуг експедитора, у розмірі ставок, що узгоджені у додатках до даного договору, а також відшкодовувати експедитору, згідно наданих ним підтверджуючих документів, усі не передбачені та не узгоджені у ставках зазначених у додатках до даного договору платежі, збори, штрафи тощо, які виникли під час перевезення вантажу, та які сплачені експедитором при організації транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів замовника.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що замовник здійснює 100% попередню оплату експедитору вартості послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування за ставками, що узгоджені сторонами у відповідних додатках до даного договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора протягом не більше 3-х банківських днів з дати отримання від експедитора рахунку. За згодою сторін можливий інший порядок розрахунків, який додатково погоджується у додатках до договору.

Відповідно до п. 3.5. договору, за результатами здійснених перевезень вантажів експедитор складає акт виконаних робіт (наданих послуг), який підписується уповноваженими представниками та скріплюється печатками сторін. Експедитор також має право складати акт виконаних робіт (наданих послуг) станом на останнє число місяця, у якому надавалися послуги. Акт виконаних робіт (наданих послуг) підписується замовником протягом 3-х робочих днів, після його надання експедитором, або у визначений термін підлягає поверненню із письмовим обґрунтуванням причин відмови від його підписання. У випадку непідписання у визначений термін замовником акту виконаних робіт (наданих послуг), або ненаправлення письмово обґрунтованої відмови від його підписання, зазначений акт рахується підписаним замовником через три робочі дні, від дати його надання експедитором, а надані експедитором послуги - виконаними якісно та у повному обсязі.

В п. 3.6. договору сторони погодили, що у разі наявності різниці між узгодженим (запланованим) обсягом перевезення вантажу у тонах з фактичним, або у випадку сплати експедитором платежів, зборів, штрафів тощо, які виникли під час організації перевезення вантажів замовника, та які не були передбачені та узгоджені у ставках наведених у додатках до договору, експедитор враховує зазначені витрати при складанні акту виконаних робіт (наданих послуг) або виставляє замовнику додатковий рахунок для оплати.

Усі не передбачені додаткові витрати експедитора, які зазначені в п. 2.2.8. договору, замовник зобов`язаний відшкодувати експедитору шляхом підписання акту виконаних робіт (наданих послуг), або оплатити їх протягом 10 (десяти) банківських днів, з дати виставлення експедитором відповідного рахунку (п. 3.8. договору).

Згідно п. 4.8. договору за затримку сплати платежів, за фактично надані експедитором послуги, більш ніж на 10 банківських днів, замовник сплачує експедитору пеню (неустойку) у розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 11 дня, але не більше розміру неоплаченої суми.

Термін дії цього договору встановлюється з дня підписання і діє до 31.12.2022. Договір автоматично продовжується на кожний календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну дії не повідомить іншу сторону у письмовій формі про його розірвання. У частині виконання обов`язків за договором і проведення взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1. договору).

Також, між сторонами підписано додаток №1 від 01.07.2022 та додаток №2 від 29.07.2022 до договору, згідно умов яких замовник доручив, а експедитор прийняв на себе повноваження за рахунок замовника організувати транспортно-експедиторське обслуговування при перевезенні у міжнародному залізничному сполученні, в режимі транзиту по території Молдови та імпорту по території України, вантажу «Дизельне паливо» (код ГНГ 27410000, код ЕТСНГ 214062) та «Бензин моторний» (код ГНГ 27250000; код ЕТСНГ 211056) у цистернах, які перебувають під оперуванням ЦТЛ АТ «Укрзалізниця».

У п. 2 додатків №1 та №2 до договору, сторонами погоджено ставки за надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажу розрахунковою масою понад 40 тон.

Пунктом 5 додатків №1 та №2 до договору передбачено, що усі додаткові витрати експедитора, які сплачені ним при організації перевезення вантажу замовника та сплата яких не передбачена у ставках, узгоджених у даному додатку, замовник зобов`язаний відшкодувати експедитору, на підставі підтверджуючих документів, протягом 3-х банківських днів, з дня отримання від експедитора відповідного рахунку або акту виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно п. 6 та п. 7 додатків №1 та №2 до договору, послуги за умовами цих додатків надаються експедитором при умові 100% попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється замовником у гривнях, згідно рахунку наданого експедитором. Остаточні розрахунки за надані послуги проводяться сторонами за ставками, приведеними у даному додатку, з перерахунком іноземної валюти у гривню, за офіційним курсом НБУ, що діяв на дату надання послуги. Датою надання послуги є дата складання акту виконаних робіт (наданих послуг) або акту відшкодування витрат.

Отже, на виконання умов договору та додатків до нього, ТзОВ «Авантаж-7» надало ТзОВ «Каргологістик» заявки №1 від 06.07.2022 та №2 від 07.07.2022 щодо організації перевезення 24 вагони/1200 тон з призначенням на ст. «Гнівань» та 24 вагони/1200 тон з призначенням на ст. «Заворичі» відповідно.

На підставі наданих відповідачем заявок, позивачем виставлено ТзОВ «Авантаж-7» на оплату рахунки №94 від 06.07.2022 на суму 3 749 760,00 грн та №99 від 08.07.2022 на суму 4 449 600,00 грн, які відповідачем оплачені у повному обсязі.

Для виконання наданих відповідачем заявок в частині організації перевезень по території Молдови порожніх вагонів-цистерн, що підсилаються під навантаження на ст. «Рені-Порт» та вантажу у вагонах-цистернах, який слідує під вивантаження на станції призначення України, позивачем укладено з «Translogist Sistem» SRL (Молдова) Додаток №02 від 07.07.2022 до контракту транспортної експедиції по залізничній дорозі № TLS 139/01-11 від 01.11.2021.

Листами за вих. № 01/01 від 06.07.2022 та за вих. №02/02 від 07.07.2022 позивачем надані відповідачу Інструкції по заповненню окремих граф накладних СМГС на перевезення вантажу по території України та Молдови на липень 2022 року.

06.07.2022 позивачем направлено на адресу АТ «Українська залізниця» заявку № 107-15/2022 щодо забезпечення, згідно з планом перевезень на липень 2022 року №, подачу під навантаження 09.07.2022 на станцію (404908) «Рені-Порт» (експ.), на адресу ТзОВ «Авантаж-7», через погранперехід «Могилів-Подільський», 24 цистерни власності державних вагонних компаній АТ «Українська залізниця» для перевезення вантажу «Паливо дизельне», з призначенням на станцію «Гнівань» Південно-Західної залізниці. Також зазначено, що оплату плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, гарантували з коду ТзОВ «Каргологістик».

08.07.2022 позивачем направлено на адресу АТ «Українська залізниця» заявку № 112-15/2022 щодо забезпечення, згідно з планом перевезень на липень 2022 року №, подачу під навантаження 10.07.2022 на станцію (404908) «Рені-Порт» (експ.), на адресу ТзОВ «Авантаж-7», через погранперехід «Могилів-Подільський», 24 цистерни власності державних вагонних компаній АТ «Українська залізниця» для перевезення вантажу «Паливо дизельне», призначенням на станцію «Заворочі» Південно-Західної залізниці. Також зазначено, що оплату плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, гарантували з коду ТзОВ «Каргологістик».

У період з 27.07.2022 по 30.08.2022 ТзОВ «Авантаж-7» відвантажило на станції «Рені-Порт» 47 вагонів-цистерн, що підтверджується залізничними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

07.08.2022 відповідач надіслав на адресу АТ «Укрзалізниця» лист за вих. №07/08/22-1, в якому просив здійснити переадресування по станції (331904) «Могилів-Подільський» Південно-Західної залізниці, за первинним документом накладною № 40532129, вантаж дизельне паливо, яке слідує зі станції відправлення (404908) «Рені-Порт» у 11 вагонах-цистернах, на станцію нового призначення (323503) «Заворичі» Південно-Західної залізниці, на адресу вантажоодержувача ТзОВ «Авантаж-7». Приналежні залізниці платежі, пов`язані з переадресуванням вантажу, просив стягнути з платника ТзОВ «Каргологістик».

18.08.2022 та 07.09.2022 «Translogist Sistem» SRL (Молдова) надано позивачу акти наданих послуг № KL 08/22 та № KL 09/22 з перевезення територією Молдови порожніх вагонів-цистерн та вантажу.

Отже, позивачем надано відповідачу послуги з перевезення порожніх вагонів-цистерн та вантажу на загальну суму 10 003 983,64 грн, про що ТзОВ «Каргологістик» складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 07.09.2022.

14.10.2022 позивач листом за вих. № 223/15-22 направив на адресу відповідача для підписання акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 07.09.2022, який ТзОВ «Авантаж-7» отримало 17.10.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №040.

Проте, відповідач підписаний акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 07.09.2022 позивачу не повернув, при цьому, заперечень щодо обсягу, якості та вартості наданих послуг також не надав.

Отже, ураховуючи попередню оплату в сумі 8 199 360,00 грн, у ТзОВ «Авантаж-7» виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги, зокрема щодо понесених ТзОВ «Каргологістик» додаткових витрат, пов`язаних з переадресуванням відповідачем на шляху перевезення на станції «Могилів-Подільський» вантажу, що слідував за залізничною накладною №40532129 в одинадцяти вагонах-цистернах, у розмірі 1 804 623,64 грн.

За таких обставин, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати у повному обсязі наданих послуг з транспортно-експедиторського обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ТзОВ «Авантаж-7» заборгованості в сумі 1 804 623,64 грн, а також пені у розмірі 318 899,25 грн, 3% річних в сумі 19 133,95 грн та інфляційних втрат в сумі 95 487,02 грн, нарахованих за період з 17.09.2022 по 23.01.2023, водночас, також просить суд на підставі п. 10 ст. 238 ГПК України здійснити нарахування 3% річних на розмір заборгованості до повного виконання рішення суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За юридичним змістом укладений між сторонами договір є договором транспортного експедирування.

Відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транспорт», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про транзит вантажів», іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

У ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» наведено такі визначення: транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Згідно положень ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

У відповідності до ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України) перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. ст. 307 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 01.07.2022 між ТзОВ «Каргологістик» та ТзОВ «Авантаж-7» укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом №025/10 та додатки №1 та №2 до нього, відповідно до яких на підставі заявок відповідача про надання у липні 2022 року послуг з транспортно-експедиторського обслуговування, позивачем надано ці послуги, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, пунктом 3.4. договору передбачено, що замовник здійснює 100% попередню оплату експедитору вартості послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування за ставками, що узгоджені сторонами у відповідних додатках до даного договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора протягом не більше 3-х банківських днів з дати отримання від експедитора рахунку. За згодою сторін можливий інший порядок розрахунків, який додатково погоджується у додатках до договору.

Також, в п. 6 та п. 7 додатків №1 та №2 до договору сторони погодили, що послуги за умовами цих додатків надаються експедитором при умові 100% попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється замовником у гривнях, згідно рахунку наданого експедитором. Остаточні розрахунки за надані послуги проводяться сторонами за ставками, приведеними у даному додатку, з перерахунком іноземної валюти у гривню, за офіційним курсом НБУ, що діяв на дату надання послуги. Датою надання послуги є дата складання акту виконаних робіт (наданих послуг) або акту відшкодування витрат.

Водночас, сторони як у договорі та у додатках №1 та №2 погодили, що усі додаткові витрати експедитора, які сплачені ним при організації перевезення вантажу замовника та сплата яких не передбачена у ставках, узгоджених у даному додатку, замовник зобов`язаний відшкодувати експедитору, на підставі підтверджуючих документів, протягом 3-х банківських днів, з дня отримання від експедитора відповідного рахунку або акту виконаних робіт (наданих послуг).

Судом встановлено, що позивачем виставлено позивачу на оплату рахунки №94 від 06.07.2022 та № 99 від 08.07.2022 на загальну суму 8 199 360,00 грн, які ТзОВ «Авантаж-7» оплачені.

При цьому, з матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що ТзОВ «Каргологістик» під час надання транспортно-експедиторських послуг понесло додаткові витрати в сумі 1 804 623,64 грн, зокрема, внаслідок переадресування відповідачем на шляху перевезення на станції «Могилів-Подільський» вантажу, що слідував за залізничною накладною №40532129 в одинадцяти вагонах-цистернах, проте, ТзОВ «Авантаж-7» понесені позивачем додаткові витрати не оплатило, при цьому, заперечень щодо обсягів, якості та вартості наданих послуг після отримання засобами поштового зв`язку акту виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 07.09.2022, також не надало.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Авантаж-7» порушило умови договору про транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом №025/10 від 01.07.2022 та додатків №1 та №2 до нього, а також положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 1 804 623,64 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені у розмірі 318 899,25 грн, 3% річних в сумі 19 133,95 грн та інфляційних втрат в сумі 95 487,02 грн, нарахованих за період з 17.09.2022 по 23.01.2023, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 4.8. договору за затримку сплати платежів, за фактично надані експедитором послуги, більш ніж на 10 банківських днів, замовник сплачує експедитору пеню (неустойку) у розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з 11 дня, але не більше розміру неоплаченої суми, разом із тим, позивач просить суд стягнути пеню в сумі 318 899,25 грн, розрахованої, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином шести місяців.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що ТзОВ «Каргологістик» невірно визначило початок нарахування цих сум, зокрема, позивачем не враховано, що акт виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 07.09.2022 отриманий відповідачем 17.10.2022, відтак, з урахуванням положень п. 4.8. договору та умов у додатках №1 та №2, першим днем нарахування штрафних санкцій є 01.11.2022.

Отже, за розрахунком суду обгрунтованими до стягнення є суми пені у розмірі 207 655,32 грн, 3% річних у розмірі 12 459,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 39 992,97 грн, нарахованих за період з 01.11.2022 по 23.01.2023.

Крім того, позивачем заявлено на підставі п. 10 ст. 238 ГПК України вимогу про зазначення в рішенні суду про нарахування 3% річних на розмір заборгованості ТзОВ «Авантаж-7» до моменту виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Ураховуючи наведені положення та приймаючи до уваги наявність у ТзОВ «Авантаж-7» заборгованості перед ТзОВ «Каргологістик» в сумі 1 804 623,64 грн, суд задовольняє вимогу останнього про зазначення в резолютивній частині рішення про нарахування 3% річних за відповідною формулою, до моменту виконання рішення суду.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргологістик» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж-7» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-А2; ідентифікаційний код 42435174) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргологістик» (65101, місто Одеса, вулиця Космонавта Комарова, будинок 10; ідентифікаційний код 38911675) 1 804 623 (один мільйон вісімсот чотири тисячі шістсот двадцять три) грн 64 коп. - основного боргу, 207 655 (двісті сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн 32 коп. - пені, 12 459 (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн 32 коп. - 3% річних, 39 992 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 97 коп. - інфляційних втрат та 30 970 (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 98 коп. - судового збору.

Нараховувати на підставі п. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України 3% річних за формулою: сума 3% річних = СхЗхД/365/100, де С- сума основного боргу, Д- кількість днів прострочення, до моменту виконання рішення суду.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 06.07.2023.

Суддя В.В. Бондарчук