ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 липня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/430/23
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

розглянув заяву б/н від 28.06.2023 (вх. № 5569 від 29.06.2023) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

позивача 2 ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

до відповідача 1 ОСОБА_3 , АДРЕСА_3

відповідача 2 ОСОБА_4 , АДРЕСА_4

відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Розрахунково-кліринго-консалтингова Компанія "АВС-РЕЄСТР", вул. Шашкевича, буд. 3, м. Тернопіль, 46008

про визнання недійсним правочину та зобов`язання до вчинення дій

Без виклику повноважних представників сторін

Встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач 1) та ОСОБА_2 (далі - позивач 2) звернулись до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача 1 - ОСОБА_3 , відповідача 2 - ОСОБА_4 , відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Розрахунково-кліринго-консалтингова Компанія "АВС-РЕЄСТР", про визнання недійсним правочину щодо переходу права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) на 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань" (); застосування наслідків недійсності правочину, шляхом повернення на депозитарний рахунок ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань" () у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Розрахуноково-кліринго-консалтингова Компанія "АВС Реєстр" (); визнання незаконним внесення змін до системи депозитарного обліку щодо переходу прав на цінні папери та прав із них ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) на 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань" (); зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Розрахуноково- кліринго консалтингова Компанія "АВС Реєстр" () списати із депозитарного рахунку ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань" () та зарахувати на депозитарний рахунок ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань ().

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5 , який був основним бенефіціарним власником ПрАТ «Цумань» (45233, Волинська обл., смт. Цумань, вул. Грушевського, буд. 7, ), оскільки володів 2 181 716 цінними паперами (акціями) у розмірі 68,4267 % у вказаному товаристві.

20.03.2023 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернулись із заявами про прийняття спадщини.

20.03.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Олексишин З. З. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5 за №08/2023, номер у спадковому реєстрі 70410199.

Станом на 12.05.2023 свідоцтва про право на спадщину не видавались.

27.04.2023 на офіційному сайті ПрАТ "Цумань" було розміщено особливу інформацію про зміну акціонерів, яким належать голосуючі акції та повідомлення про скликання на 28.04.2023 річних Загальних зборів акціонерів.

За розміщеними на офіційному сайті ПрАТ "Цумань" відомостями про зміну акціонерів, яким належать голосуючі акції, розмір пакета яких стає більшим, меншим або рівним пороговому значенню пакета акцій, позивачам стало відомо про відчуження акціонером - ОСОБА_5 2 181 176 шт. простих акцій, що складає 68,426671% статутного капіталу та 99,57% голосуючих акцій. Розмір частки акціонера в загальній кількості голосуючих акцій до зміни: 99,57%, а після зміни: 0%. Згідно отриманого від ПАТ "Національний депозитарій України" 26.04.2023 переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах акціонерів, Емітенту стало відомо про пряме набуття акціонером ОСОБА_3 2 181 176 шт. простих акцій, що складає 68,426671% статутного капіталу та 99,57% голосуючих акцій. Розмір частки акціонера в загальній кількості голосуючих акцій до зміни: 0 %, а після зміни: 99,57 %.

Разом із тим, за наявною у ЄДРЮО ФОП та ГФ як станом на 09.03.2023 (другий день після смерті), так і станом на 28.04.2023 (дату призначення та проведення загальних зборів акціонерів) інформацією основним бенефіціарним власником ПрАТ "Цумань" був ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, позивачі стверджують, що правочин про перехід права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 позбавляє їх можливості реалізувати належне їм право на спадкування майна після смерті їхнього батька.

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання недійсним згідно з ч. 1-3 ст. 203 та ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочину щодо переходу права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , позивачі зазначають, що ОСОБА_3 є рідною дочкою від першого шлюбу гр. ОСОБА_4 (другої дружини ОСОБА_5 ). За відомою їм інформацією, укладення оспорюваного правочину могло відбутись на підставі (із використанням) нотаріально посвідченої та зареєстрованої в реєстрі за №594, 594 довіреності, виданої 22.07.2022 ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_4 , яку, за станом здоров`я та неможливістю власноручно підписати, за дорученням ОСОБА_5 у його присутності та у присутності нотаріуса підписано у місці лікування в реабілітаційному центрі "Модричі" ОСОБА_6 .

Посилаючись на приписи ст. 248 ЦК України, позивачі стверджують, що 08.03.2023 вказана довіреність припинила свою дію. Відповідно, на підставі останньої будь-які правочини щодо переходу права власності на цінні папери (акції) ОСОБА_5 після 08.03.2023 (дати його смерті) не могли бути вчинені.

Також позивачі вказують, що ОСОБА_4 , уклавши правочин щодо переходу права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 (2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267% у ПрАТ "Цумань"), вчинила правочин в інтересах членів своєї сім`ї, які не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 . Зауважують, що ОСОБА_3 (відповідач 1), як основний бенефеціарний власник, призначила (обрала) ОСОБА_4 на посаду Президента ПрАТ "Цумань", а також надала останній право (згоду) на вчинення протягом року з дати прийняття цього рішення Товариством значних правочинів на сукупну вартість 130 000 000 грн. Наведене, на переконання позивачів, свідчить про те, що правочин щодо переходу права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 вчинено ОСОБА_4 у своїх особистих інтересах.

Окрім того, посилаючись на наявні у довіреності №594, 595 від 22.07.2022 відомості про стан здоров`я ОСОБА_5 , відсутність у ній повноважень для ОСОБА_4 на проведення ідентифікації власника та подання розпорядження щодо внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника, а також норми Законів України "Про депозитарну систему", "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", позивачі вважають, що внесення змін до депозитарного обліку щодо переходу прав на цінні папери та права на них від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 на 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267% у ПрАТ "Цумань" є незаконним.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023 головуючим суддею для розгляду справи №921/430/23 визначено суддю Гирилу І. М.

23.06.2023, на виконання приписів ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Господарським судом Тернопільської області здійснено запити до Єдиного державного демографічного реєстру з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача 1 - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та відповідача 2 - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Згідно з отриманими з Єдиного державного демографічного реєстру відповідями за №124769 та №124727 від 23.06.2023 за вказаними параметрами особу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знайдено.

З огляду на наведене, 26.06.2023 Господарським судом Тернопільської області надіслано запити за № 921/430/23/340/2023 та №921/430/23/341/2023 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача 1 - ОСОБА_3 та відповідача 2 - ОСОБА_4 .

Станом на 03.07.2023 запитувана інформація на адресу суду не надходила.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2023 повернуто заяву про забезпечення позову б/н від 15.06.2023 (вх. № 5365 від 22.06.2023) та додані до неї документи.

29.06.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулись до суду із заявою б/н від 28.06.2023 (вх. №5569 від 29.06.2023) про забезпечення позову. Зокрема, просять суд на підставі ст. 136-140 ГПК України, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві приватної власності Приватному акціонерному товариству "Цумань" (45233, Волинська обл., Ківерцівський р-н, смт. Цумань, вул. Грушевського, буд. 7, ); заборони Приватному акціонерному товариству "Цумань" (45233, Волинська обл., Ківерцівський р-н, смт. Цумань, вул. Грушевського, буд. 7, ) проводити виплату дивідендів на підставі прийнятих рішень Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Цумань" () від 28.04.2023, які оформлені Протоколом річних дистанційних Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Цумань" () від 03.05.2023.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявники вказують, що 17.05.2023 на офіційному сайті http://www.tsumanshpon.com/ розміщена інформація повідомлення про виплату дивідендів, процедура виплати яких станом на сьогоднішній день триває і такі дивіденди, на думку заявників, безпідставно отримує та може розпоряджатися ОСОБА_3 . Також зауважують, що ОСОБА_3 може вичинити дії щодо обтяження або ж відчуження майна ПрАТ "Цумань" (), оскільки згідно з вказаним протоколом відповідачу 2 надано право на вчинення протягом року з дати прийняття цього рішення Товариством значних правочинів на сукупну вартість 130 мільйонів грн.

Наведене, на переконання заявників, унеможливить виконання рішення суду в майбутньому щодо захисту прав та інтересів позивачів на їх спадкові права.

Розглянувши заяву б/н від 28.06.2023 (вх. № 5569 від 29.06.2023) про застосування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Предметом позову у справі №921/430/23 є вимоги позивачів про:

- визнання недійсним правочину щодо переходу права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 на 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань";

- застосування наслідків недійсності правочину, шляхом повернення на депозитарний рахунок ОСОБА_5 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань" у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Розрахуноково-кліринго-консалтингова Компанія "АВС Реєстр";

- визнання незаконним внесення змін до системи депозитарного обліку щодо переходу прав на цінні папери та прав із них ОСОБА_5 до ОСОБА_3 на 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань";

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Розрахуноково- кліринго консалтингова Компанія "АВС Реєстр" списати із депозитарного рахунку ОСОБА_3 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань" та зарахувати на депозитарний рахунок ОСОБА_5 2 181 716 цінних паперів у розмірі 68,4267 % у Приватному акціонерному товаристві "Цумань".

Тобто, предметом позову є вимоги немайнового характеру. Позовні вимоги у цій справі не стосуються безпосередньо повернення/витребування нерухомого/рухомого майна ПрАТ "Цумань" на користь позивачів.

Наведене, на переконання суду, свідчить про відсутність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову арешт усього рухомого та нерухомого майна, і визначеним у позові та зазначеним вище предметом позовних вимог.

Окрім того, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно призведе до зупинення діяльності товариства, що, в свою чергу, свідчить про неспівмірність обраного заявниками способу заходу забезпечення позову із предметом позову.

Більше того, доводи, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову, є аналогічними тим, що зазначені ними у позові. При цьому станом на сьогоднішній день ні позовні матеріали, ні долучені до заяви про забезпечення позову докази не містять відомостей про правову природу, дату укладення оспорюваного правочину про перехід права власності на цінні папери (акції) від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , яким, за твердженнями позивачів, їх позбавлено можливості реалізувати належне їм право на спадкування майна (акції ОСОБА_5 в кількості 2 181 716 шт. у Приватному акціонерному товаристві "Цумань").

За даних обставин, в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно суд відмовляє.

Щодо обраного заявниками заходу забезпечення позову - заборони Приватному акціонерному товариству "Цумань" проводити виплату дивідендів на підставі прийнятих рішень Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Цумань" від 28.04.2023, які оформлені Протоколом річних дистанційних Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Цумань" від 03.05.2023, до набрання рішенням суду у дані справі законної сили, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 34 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має здійснюватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів. Умови виплати дивідендів, зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів, мають бути однаковими для всіх власників акцій одного типу та класу. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються за акціями, звіт про результати емісії яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку за звітний рік та/або нерозподіленого прибутку, та/або резервного капіталу на підставі рішення загальних зборів протягом шести місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Спосіб виплати дивідендів визначається відповідним рішенням загальних зборів акціонерів.

Ст. 36 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що загальні збори акціонерів є вищим органом акціонерного товариства. Прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями товариства, затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом, та способу їх виплати; прийняття рішення про вчинення значного правочину або про попереднє надання згоди на вчинення значного правочину у випадках, передбачених статтею 106 цього Закону, та про вчинення правочинів із заінтересованістю у випадках, передбачених статтею 107 цього Закону належить до виключної компетенції загальних зборів акціонерів.

Слід зауважити, що чинне законодавство виходить з презумпції легітимності рішень органів юридичної особи.

Враховуючи наведені вище приписи чинного законодавства, зважаючи на те, що станом на сьогоднішній день рішення Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Цумань", оформлені протоколом від 03.05.2023, на яких вирішувались, зокрема, питання щодо виплати дивідендів, надання згоди на вчинення Товариством значних правочинів, є чинним, останнє не є предметом позову у справі №921/430/23, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову і в частині заборони Приватному акціонерному товариству "Цумань" проводити виплату дивідендів на підставі прийнятих рішень Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Цумань" від 28.04.2023, які оформлені Протоколом річних дистанційних Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Цумань" від 03.05.2023.

За даних обставин, у задоволенні заяви б/н від 28.06.2023 (вх. № 5569 від 29.06.2023) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову суд відмовляє.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 14, 20, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви б/н від 28.06.2023 (вх. № 5569 від 29.06.2023) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання (03.07.2023) та підлягає оскарженню протягом десяти днів, в порядку та строки встановлені ст. 256-257 ГПК України.

3. Копію ухвали направити заявникам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: https://court.gov.ua/fair/sud5022/.

Суддя І.М. Гирила