РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2023Справа № 910/5851/23

За позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ"

до Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА"

про стягнення 127 400,00 грн,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (далі - позивач, ПРАТ "СК "УСГ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" (далі - відповідач, ПРАТ "СК "ПРОВІДНА") про стягнення 127 400,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПРАТ "СК "УСГ" на підставі Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-00504 від 27.09.2018, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, сплачено суму страхового відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "MAN TGX 18/400" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом "MERCERON M-343RD" реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована ПРАТ "СК "ПРОВІДНА", позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 127 400,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2023 позовну заяву ПРАТ "СК "УСГ" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

26.04.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшо супровідний лист № б/н від 24.04.2023 із поясненнями на виконання ухвали суду від 21.04.2023, направлений до суду засобами поштового зв`язку 24.04.2023.

Заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін спору до суду не надходило.

Безпосередньо у позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 позовну заяву ПРАТ "СК "УСГ" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/5851/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/5851/23.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 про відкриття провадження у справі № 910/5851/23.

12.05.2023 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісом № ЕР/207030799.

15.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшов супровідний лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до них докази, а також інфомацію з єдиної централізованої бази даних МТСБ, надану Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду та супровідний лист.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

27.09.2018 між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (страхувальник) був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-00504, предметом якого є страхування транспортних засобів, зазначених в додатку до Генерального договору №28-0199-00504 (далі - договір страхування), що підтверджується страховим полісом №ЕР/208686926.

Згідно з Бордеро премій №28-0199-00504/13-П від 02.05.2022 (Додаток №1 до договору страхування) у позивача був застрахований напівпричіп "SCHMITZ CARGOBULL SKO 18", реєстраційний номер НОМЕР_3 . Строк дії договору страхування визначений з 00:00 12.05.2022 до 23:59 11.05.2023.

03.10.2022 за адресою - м. Сміла, вул. Комунарська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "МERCEDES-BENZ ACTROS 1841LS", реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом "SCHMITZ CARGOBULL SKO 18", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "MAN TGX 18/400" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом "MERCERON M-343RD" реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи копією схеми з місця ДТП та довідкою від Національної поліції України про ДТП №389652.

Згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.01.2023 у справі № 703/3101/22 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.3-б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи в суді строків накладення адміністративного стягнення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено напівпричіп "SCHMITZ CARGOBULL SKO 18", реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахований позивачем - Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ".

Згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 123459, складеного оцінювачем Цурпаленко Є.В. 11.12.2022 вартість відновлювального ремонту КТЗ "SCHMITZ CARGOBULL SKO 18", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ, становить 1 460 684,60 грн (далі - звіт № 123459 від 11.12.2022).

Вартість запасних частин та робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту напівпричепу "SCHMITZ CARGOBULL SKO 18", реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до рахунку №2210223 від 14.11.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "ШМІТЦ КАРГОБУЛ УКРАЇНА" становить 1 365 688,68 грн (далі - рахунок №2210223 від 14.11.2022).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № ДККА-81320 від 21.02.2023 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 1 365 688,68 грн, виплата якого підтверджується позивачем наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 42269 від 21.02.2023.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (напівпричіп). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 03.10.2022) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до полісу № ЕР/207030799, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування ПРАТ "СК "ПРОВІДНА" (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 130 000,00 грн. Станом на дату спірної ДТП (03.10.2022) поліс № ЕР/207030799 був чинним.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_2 керував автомобілем "MAN TGX 18/400" реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом "MERCERON M-343RD" реєстраційний номер НОМЕР_2 , на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику напівпричепа, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в межах, передбачених полісом № ЕР/207030799, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений звітом № 123459 від 11.12.2022, рахунком №2210223 від 14.11.2022, страховим актом № ДККА-81320 від 21.02.2023 та платіжною інструкцією № 42269 від 21.02.2023.

Положеннями Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № ЕР/207030799 становить 2 600,00 грн.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою № 47495 від 28.02.2023 про страхове відшкодування, відповідно до якої просив відповідача здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 1 365 688,68 грн.

Станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 127 400,00 грн (130 000,00 грн (встановлений ліміт за шкоду майну за полісом № ЕР/207030799 ) - 2 600,00 грн (франшиза за полісом № ЕР/207030799) = 127 400,00 грн).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 127 400,00 грн страхового відшкодування підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання ним зобов`язання зі сплати страхового відшкодування в повному обсязі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем було подано копії Договору № 1-12/2022-К від 20.12.2022 про надання правової (правничої) допомоги, акту виконаних робіт до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 1-12/2022-К від 20.12.2022 від 24.04.2023 на суму 5 000,00 грн за страховим актом №ДККА-81320, платіжної інструкції № 4845 від 11.04.2023 на суму 5 000,00 грн.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Керуючись положеннями п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, з огляду на повне задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" (Україна, 03049, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (Україна, 03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА, будинок 32 ЛІТ.А; ідентифікаційний код 30859524) 127 400,00 грн (сто двадцять сім тисяч чотириста гривень 00 коп.) страхового відшкодування, 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору та 5 000,00 грн (п?ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 10.07.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА