ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

30.06.2023м. ДніпроСправа № 904/2044/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Бочкарь Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Дніпродіпрошахт" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю № 19 від 22.12.2015, та додатковими угодами до нього, у розмірі 192 079 грн. 29 коп. Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Дніпродіпрошахт" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013" (далі - відповідач) заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю № 19 від 22.12.2015, та додатковими угодами до нього, у розмірі 192 079 грн. 29 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю № 19 від 22.12.2015 в частині повного та своєчасного відшкодування за надані у період з лютого по грудень 2022 року послуги з обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вулиця Малиновського, 76 (далі - будівля), внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 192 079 грн. 29 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 03.05.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про залишення позову без розгляду (вх. суду № 25607/23 від 26.05.2023), в якій він просить суд залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що, ознайомившись з матеріалами справи, представником відповідача було виявлено, що особою, яка підписала позов не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх повноважень на підписання позову. Так, до позовної заяви долучено ордер, який не оформлений належним чином, зокрема, у ньому не зазначено номер посвідчення адвоката та орган яким посвідчення видано. Також до позовної заяви не додано копію свідоцтва та посвідчення адвоката та не надано копію договору або витягу з договору про надання правової допомоги. Таким чином, повноваження адвоката - представника позивача, яким було подано позовну заяву до суду, належним чином не підтверджені, а відтак позовну заяву підписано особою яка не має права її підписувати.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 26808/23 від 02.06.2023), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке:

- у пункті 5.1. договору визначено, що договір було укладено строком на 2 роки і 11 місяців, тобто по 21.11.2018. Після закінчення строку дії договору сторонами не узгоджувалася його додаткова пролонгація. За умовами договору безстрокова пролонгація не передбачена. Таким чином, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, договір, на який посилається позивач, припинив свою дію 21.10.2021;

- додатки до договору не підписані та не завірені сторонами договору, а тому вони не мають юридичної сили, оскільки складені в односторонньому порядку;

- відповідно до абзацу 3 пункту 2.1.1 договору, розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача;

- позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів обслуговування і ремонту будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі, виконання робіт і послуг, які надавалися позивачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання;

- 27.12.2022 всі права та обов`язки по всіх договорах, пов`язаних з об`єктом оренди, перейшли до нового власника. Відповідно до пункту 5.5 договору, перехід права власності на приміщення чи будівлю до інших осіб зберігає свою чинність для нового власника приміщення та будівлі (їх правонаступників), якщо інше не передбачається договором або чинним законодавством. Інформація в листі ФДМУ від 04.01.2023 за № 11-07-00030 говорить про те, що було здійснено перехід права власності на державне майно до нового власника на підставі договору оренди з 27.12 2022;

- позивач у своїй позовній заяві зазначає спочатку одну суму заборгованості в розмірі 159 432 грн. 18 коп., а потім іншу - 192 079 грн. 29 коп. Це говорить про те, що позивач сам не має чіткого уявлення про предмет позову;

- позивач не надав жодних доказів передачі рахунків та актів представнику відповідача, також позивач не зазначив кому саме передавалися зазначені документи та на якій підставі представник відповідача отримав документи, чи мав він повноваження щодо отримання вхідної кореспонденції підприємства;

- окремо слід зазначити, що ТОВ "Трак Партс Груп 2013" самостійно забезпечується охорона приміщення та будівлі, що підтверджується договором на централізовану охорону об`єкта від 01.01.2022. Також відповідачем здійснюється та здійснювалась оплата за воду та податок на землю за умовами договору оренди, який був укладений з позивачем та права за яким на даний час перейшли до нового власника будівлі.

Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, а також надані сторонами заяви про суті справи, пояснення та докази, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд вважав за доцільне здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Крім того, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважав за доцільне витребувати у позивача наступні докази: докази щодо складу робіт і послуг, які були надані позивачу у період з лютого по грудень 2022 року житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання (пункт 2.1.1. договору), на підставі яких позивач розрахував заявлену до стягнення заборгованість.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 22.06.2023 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.06.2023. Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано у позивача докази щодо складу робіт і послуг, які були надані позивачу у період з лютого по грудень 2022 року житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання (пункт 2.1.1. договору), на підставі яких позивач розрахував заявлену до стягнення заборгованість.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 31591/23 від 28.06.2023), в якому він просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні 28.06.2023. Також у клопотанні позивач зазначив, що витребувані ухвалою суду документи будуть надані до наступного судового засідання.

У судове засідання 28.06.2023 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Крім того, судом було відзначено, що вимоги ухвали суду від 22.06.2023 щодо витребування доказів позивачем не виконані.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 28.06.2023 у судовому засіданні було оголошено перерву до 30.06.2023.

Від відповідача надійшло клопотання (вх.суду № 31767/23 від 28.06.2023), в якій відповідач зазначає про відкликання заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 32167/23 від 30.06.2023), в якій він вказує про те, що поданий відповідачем відзив на позовну заяву є необґрунтованим, посилаючись на таке:

- 06.11.2014 між відповідачем та Регіональним відділенням Фонду держмайна у Дніпропетровській області укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5649-ОД, умовами пункту 1.1. якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 236,6 кв.м, розміщені за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Малиновського, 76 на другому поверсі 2-поверхової будівлі, що перебуває на балансі Державного підприємства "Дніпродіпрошахт";

- 05.11.2018 між відповідачем Регіональним відділенням Фонду держмайна у Дніпропетровській області укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-669 8 -ОД, умовами пункту 1.1. якого об`єктом оренди є частина лабораторного корпусу площею 16,72 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 76, що перебуває на балансі ДП "Дніпродіпрошахт";

- 17.06.2021 між відповідачем Регіональним відділенням Фонду держмайна у Дніпропетровській області укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-65 66, відповідно до пункту 4.1 якого об`єктом оренди є частина лабораторного корпусу площею 165,0 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 76, що перебуває на балансі ДП "Дніпродіпрошахт";

- 20.08.2021 між відповідачем Регіональним відділенням Фонду держмайна у Дніпропетровській області укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7342-6031, відповідно до пункту 4.1 якого об`єктом оренди є частина лабораторного корпусу площею 303,5 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул.Маршала Малиновського, 76, що перебуває на балансі ДП "Дніпродіпрошахт";

- 12.11.2021 між відповідачем Регіональним відділенням Фонду держмайна у Дніпропетровській області укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5 649-0Д, відповідно до пункту 4.1 якого об`єктом оренди є частина лабораторного корпусу площею 238,59 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул.Маршала Малиновського, 76, що перебуває на балансі ДП "Дніпродіпрошахт";

- так, відповідно до платіжної інструкції від 29.03.2022 № 7129 відповідач здійснив часткову оплату згідно з рахунком № 235 від 28.02.2022 у розмірі 10 000 грн. 00 коп., як відшкодування витрат на охорону приміщення;

- відповідно до платіжної інструкції від 18.03.2022 № 1154 відповідач частково сплатив по рахунку № 235 від 28.02.2022 - 5 000 грн. 00 коп., як відшкодування за комунальні послуги;

- відповідно до платіжної інструкції від 28.09.2022 № 1181 відповідач частково сплатив 211 грн. 82 коп. згідно з рахунком № 374 від 31.03.2022, № 609 від 30.04.2022, як відшкодування витрат за воду та стоки за березень, квітень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 28.09.2022 № 1183 відповідач сплатив згідно з рахунком № 374 від 31.03.2022, № 609 від 30.04.2022 суму 42 грн. 36 коп., як відшкодування витрат за воду та стоки за березень, квітень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 28.09.2022 № 1180 відповідач частково сплатив суму 14 014 грн. 92 коп. згідно з рахунком № 609 від 30.04.2022, як відшкодування податку на землю за березень-квітень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 28.09.2022 № 1182 відповідач частково сплатив суму 2 802 грн. 98 коп. згідно з рахунком № 609 від 30.04.2022, як відшкодування податку на землю за березень-квітень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7302 відповідач частково сплатив суму 8681 грн. 29 коп. згідно з рахунком № 735/1 від 31.05.2022, як відшкодування витрат на землю, воду за травень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7303 відповідач частково сплатив суму 7 334 грн. 34 коп. згідно з рахунком № 907/1 від 30.06.2022, як відшкодування витрат на землю, воду за червень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7304 відповідач частково сплатив суму 7 370 грн. 66 коп. згідно з рахунком № 1015/1 від 31.07.2022, як відшкодування витрат на землю, воду за липень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7305 відповідач частково сплатив суму 7 316 грн. 18 коп. згідно з рахунком № 1147/1 від 31.08.2022, як відшкодування витрат на землю, воду за серпень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7306 відповідач частково сплатив суму 7 334 грн. 34 коп. згідно з рахунком № 1250/1 від 30.09.2022 як відшкодування витрат на землю, воду за вересень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7307 відповідач частково сплатив суму 7 225 грн. 38 коп. згідно з рахунком № 1384/1 від 31.10.2022, як відшкодування витрат на землю, воду за жовтень 2022 року;

- відповідно до платіжної інструкції від 09.12.2022 № 7308 відповідач частково сплатив суму 6 924 грн. 19 коп. згідно з рахунком № 1464/1 від 30.11.2022, як відшкодування витрат на землю, воду за листопад 2022 року;

- 27.12.2022 між Регіональним Фондом державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ТОВ "Альтум" за результатами аукціону укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, що перебувало на балансі ДП "Дніпродіпрошахт" за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 76. Таким чином, починаючи з 27.12.2022 власником нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 76, є ТОВ "Альтум". Але заборгованість по договору № 19 виникла за період з лютого по грудень 2022 року, коли нерухоме майно за адресою: м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 76, перебувало у державній власності та позивач був його балансоутримувачем. Останній акт виконаних робіт за грудень був складений 26.12.2022 і витрати були розраховані станом на 26.12.2022;

- щодо зазначення в позовній заяві суми заборгованості у розмірі 159 432 грн. 18 коп., то при підготовці позовної заяви в тексті позовної заяви та в розрахунку позову було допущено технічну помилку, а саме: зазначено суму заборгованості у розмірі 159 432 грн. 18 коп., але як і в прохальній частині позовної заяви, так і в розрахунку заборгованості було зазначено вірну суму заборгованості у розмірі 192 079 грн. 29 коп.;

- щодо ненадання доказів передачі рахунків та актів, позивачем в позовній заяві було зазначено, що всі рахунки та акти наданих послуг за період лютий - грудень 2022 року по договору № 19 були надані представнику відповідача нарочно, доказів отримання нарочно представником відповідача у позивача відсутні, тому позивач повторно 01.03.2023 направив разом з претензією оригінали актів наданих послуг по договору №19 за період лютий - грудень 2022 року в двох примірника, які станом на 24.04.2023 відповідачем не підписані, не повернуті позивачу та не надані письмові мотивовані причини відмови від підписання актів виконаних робіт. Крім того, докази отримання рахунків та актів наданих послуг, підтверджуються здійсненими відповідачем частковими оплатами, де в призначені платежу відповідач зазначав номер та дату рахунку. Таким чином, відповідач отримував своєчасно і рахунки і акти наданих послуг, а у зв`язку з тим, що жоден акт не був повернутий позивачу і у позивача не було доказів вручення вказаних актів відповідачу, тому позивач повторно оригінали всіх актів направив поштою, докази чого є в матеріалах справи;

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 32176/23 від 30.06.2023), в якому він просить суд провести судове засідання, призначене на 30.06.2023, без участі представника позивача, у зв`язку зі смертю близької йому людини.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 32289/23 від 30.06.2023), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- умовами договорів оренди нерухомого майна, на які посилається позивач (пункт 5.11 та інші), передбачено, що відповідач або укладає договір на компенсацію з позивачем, або на пряму з постачальниками комунальних та інших послуг;

- ухвалою суду від 22.06.2023 позивача було зобов`язано надати докази щодо складу робіт і послуг, які були надані позивачу у період з лютого по грудень 2022 року житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання (пункт 2.1.1. договору), на підставі яких позивач розрахував заявлену до стягнення заборгованість. Позивач таких доказів ні суду, ні відповідачу не надав. При цьому, саме на підставі вказаних документів позивач повинен розраховувати суму витрат яка підлягає компенсації з боку відповідача. Також, відповідач зазначає, що акти наданих послуг, на які посилається позивач як на обґрунтування заявлених вимог, були направлені відповідачу лише разом з позовною заявою, а тому відповідач не мав можливості надати позивачу мотивовані заперечення щодо його розрахунків;

- якщо скласти площу всіх договорів оренди, які були укладені між відповідачем та позивачем, та які діяли в 2022 році, то отримаємо суму 928,04 м.кв., а не 928,14 кв.м., як зазначено в пояснювальних записках позивача. Крім того, починаючи з 26.11.2022, діючими залишилось всього два договори (№ 12/02-5649-ОД та № 12/7342-6031), і сума площі за цими договорами складає 542,09 кв.м., а не 791,30 кв.м. як вказано в пояснювальній записці позивача;

- відповідно до договору № 19 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю, в редакції від 22.11.2018, відповідач бере участь у витратах позивача на виконання вказаних у договорі робіт пропорційно займаній площі 635,22 кв.м. Звідки позивачем взято 928,14 та 791,30 кв.м, відповідачу не зрозуміло та не відомо;

- відповідно до умов договору № 19 розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача. Позивач так і не надав ні кошторис витрат ні розрахунки щомісячних платежів ні рахунки обслуговуючих компаній. Також позивачем не надано жодної квитанції, яка б підтверджувала, що позивач виконав свій обов`язок по забезпеченню обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі й витратив на це кошти (здійснив витрати), які зобов`язаний відшкодувати відповідач;

- враховуючи те, що позивач не довів того, що ним понесені витрати і він виконав свій обов`язок за договором № 19, відповідач не зобов`язаний виконувати свій обов`язок по відшкодуванню того, чого не було витрачено;

- до позовної заяви позивач додав додаток № 1 "Перелік робіт щодо утримання та ремонту будівлі" і даний "Перелік не передбачає в собі такої послуги як "Охорона". Договір в цілому не передбачає такої послуги або робіт як "охорона". Про охорони позивачем згадується в додатку № 2, начебто до договору № 19, однак вказаного додатку навіть немає в переліку додатків до договору, які перелічені в пункті 7 договору.

У судове засідання 30.06.2023 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

З вказаного вище клопотання вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку явка у судове засідання 30.06.2023 була визнана обов`язковою.

В той же час, в даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 183 та 202 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

До вказаного висновку суд прийшов з огляду на наступне:

- відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Більше того, суд відзначає, що відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що строк розгляду даної справи закінчується 03.07.2023, отже у даному випадку судому було надано сторонам максимально можливий строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Частинами 1 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 22.12.2015 між Державним підприємством "Дніпродіпрошахт" (далі - балансоутримувач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013" (далі - орендар, відповідач) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю № 19 (далі - договір, а.с.10-12), відповідно до умов якого балансоутримувач Державне підприємство "Дніпродіпрошахт" забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Малиновського, 76 (будівля), загальною площею 258 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до зайної ним площі у цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за договором. Орендар користується приміщенням, яке складається з нежитлових приміщень загальною площею 258 кв. м, розміщені на другому поверсі 2-х поверхової будівлі (далі - орендоване приміщення) відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору та користується площами загального користування, внутрішніми мережами та отримує комунальні послуги через балансоутримувача. Орендоване приміщення використовується для цілей: розміщення видавництва друкованих засобів масової інформації та видавничої продукції, що друкуються іноземними мовами (без права здійснення рекламної діяльності) (пункт 1.1. договору).

У розділі 5 договору сторонами були визначені умови щодо зміни та припинення договору, зокрема:

- договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, діє з 22.12.2015 по 21.11.2018 включно (пункт 5.1. договору);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (пункт 5.4. договору);

- реорганізація балансоутримувача чи орендаря, або перехід права власності на приміщення чи будівлю до інших осіб, не визнається підставою для зміни або припинення чинності договору і зберігає свою чинність для нового власника приміщення та будівлі (їх правонаступників), якщо інше не передбачається договором або чинним законодавством (пункт 5.5. договору);

- чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням арбітражного суду; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 5.6. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору балансоутримувач будівлі зобов`язується забезпечити:

- виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних виробничих умов і здійснення господарської діяльності, у тому числі орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями.

Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються договором.

Розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача.

Пунктом 2.2.4. договору передбачено, що не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, орендар зобов`язується вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги незалежно від результатів своєї діяльності.

У розділі 7 договору сторони погодили, що додатки до договору є його невід`ємною та складовою частиною, а саме:

- план розміщення приміщення (пункт 7.1. договору);

- перелік робіт щодо утримання та ремонту будівлі (пункт 7.2. договору);

- розрахунок щомісячних платежів за комунальні послуги, обслуговування та ремонт будівлі, інші послуги балансоутримувача (пункт 7.3. договору).

У подальшому, 22.11.2018 між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до договору, за умовами якої було погоджено внести до пункту 1.1 договору зміну загальної орендованої площі, а саме: 635,25 кв.м та викласти вказаний пункт договору в наступній редакції: "1.1. Балансоутримувач Державне підприємство "Дніпродіпрошахт" забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Малиновського,76, (далі - будівля), загальною площею 635,22 кв. м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг наданих балансоутримувачем за договором. Орендар користується приміщенням, яке складається з частини нежитлових приміщень загальною площею 635,22 кв.м, розміщене на 1,2 поверсі будівлі, (далі - орендоване приміщення) відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору та користується площами загального користування, внутрішньо будинковими мережами та отримує комунальні послуги через балансоутримувача. Орендоване Приміщення використовується для цілей: розміщення видавництва друкованих засобів масової інформації та видавничої продукції, що друкуються іноземними мовами (без права здійснення рекламної діяльності) (а.с. 15).

Доказів внесення інших змін до договору, визнання його недійсним або розірвання договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань (майново-господарських зобов`язань) згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.

Так, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю № 19 від 22.12.2015 в частині повного та своєчасного відшкодування за надані у період з лютого по грудень 2022 року послуги з обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вулиця Малиновського, 76 (далі - будівля), внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 192 079 грн. 29 коп.

Відповідач проти задоволення вказаних вимог заперечує у повному обсязі. Заперечення відповідача зводяться до того, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів обслуговування і ремонту будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі, виконання робіт і послуг, які надавалися позивачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання.

Після надходження до суду відзиву на позовну заяву, враховуючи відсутність протягом розумного строку на її надання відповіді на відзив на позовну заяву, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, а також з`ясування обставин щодщо обґрунтованості заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, ухвалою суду від 22.06.2023 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.06.2023. Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано у позивача докази щодо складу робіт і послуг, які були надані позивачу у період з лютого по грудень 2022 року житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання (пункт 2.1.1. договору), на підставі яких позивач розрахував заявлену до стягнення заборгованість.

У подальшому, у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом доказів, а також задоволенням клопотання позивача, у судовому засіданні було оголошено перерву з 28.06.2023 по 30.06.2023. При цьому, судові засідання 28.06.2023 та 30.06.2023 призначались судом, з урахуванням того, що строк розгляд справи, визначений статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, закінчувався 03.07.2023.

Однак станом на 30.06.2023 вказані докази позивачем до матеріалів справи не долучені, причини їх ненадання суду не повідомлені, будь-яких клопотань з цього приводу від позивача також не надходило.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд також відзначає, що 30.06.2023 позивачем було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, однак, документи, витребувані ухвалою суду від 22.06.2023, надані позивачем не були.

Судом враховано, що додатками до відповіді на відзив на позовну заяву позивача є:

- докази направлення заперечень відповідачу з додатками на електрону пошту представника відповідача;

- копія договору оренди № 12/02-5649-ОД;

- копія договору оренди № 12/02-65 66-0Д;

- копія договору оренди №12/02-6698-ОД;

- копія договору оренди № 12/02-6717-ОД;

- копія договору оренди № 12/02 -6998-ОД;

- копія договору оренди № 12/02-6566;

- копія договору оренди № 12/7342-6031;

- копія договору оренди № 12/02-6717;

- копія договору оренди № 12/02-6698;

- копія декларації з сплати за землю з квитанцією копія штатного розкладу;

- копія договору охорони;

- пояснювальна записка на 8-ми аркушах.

При цьому, витребувані у позивача ухвалою суду від 22.06.2023 докази щодо складу робіт і послуг, які були надані позивачу у період з лютого по грудень 2022 року житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання (пункт 2.1.1. договору), на підставі яких позивач розрахував заявлену до стягнення заборгованість, суду разом з відповіддю на відзив на позовну заяву також надані не були, причини їх ненадання позивачем суду не повідомлені.

Про вказаний факт також зазначив відповідач у поданих до суду 30.08.2023 запереченнях.

У той же час, у даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 183 та 202 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

До вказаного висновку суд прийшов з огляду на наступне:

- відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Господарський суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Під час аналізу обставин у даній справі, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 по справі № 910/8816/19, в якій наведено такий аналіз норм статті 226 Господарського процесуального кодексу України, а також механізм її застосування:

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Водночас частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як було встановлено судом вище, позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Крім того, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.

Разом з тим частина 4 статті 202, пункт 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

В даному випадку судом встановлено, що позивач не забезпечив явку уповноваженого представника 28.06.2023, подавши клопотання про відкладення судового засідання, а в подальшому не забезпечив явку уповноваженого представника у наступне судове засіданні - 30.06.2023, подавши заяву про розгляд справи без участі його представника.

Однак, вивчивши матеріали справи, а також заслухавши правову позицію представника відповідача у даній справі, суд приходить до висновку, що у даному випадку неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору. До вказаного висновку суд прийшов з огляду на таке:

- ухвалою суду від 22.06.2023 позивача було зобов`язано надати докази щодо складу робіт і послуг, які були надані позивачу у період з лютого по грудень 2022 року житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання (пункт 2.1.1. договору), на підставі яких позивач розрахував заявлену до стягнення заборгованість. Позивач таких доказів суду не надав. Більше того, неявка представника позивача у судове засіданні 30.06.2023 унеможливлює також з`ясування вказаних обставин у судовому засіданні;

- нез`ясованими також залишаються аргументи відповідача щодо того, що 1) якщо скласти площу всіх договорів оренди, які були укладені між відповідачем та позивачем, та які діяли в 2022 році, то отримаємо суму 928,04 м.кв., а не 928,14 кв.м., як зазначено в пояснювальних записках позивача. Крім того, починаючи з 26.11.2022, діючими залишилось всього два договори (№ 12/02-5649-ОД та № 12/7342-6031), і сума площі за цими договорами складає 542,09 кв.м., а не 791,30 кв.м. як вказано в пояснювальній записці позивача; 2) відповідно до договору № 19 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю, в редакції від 22.11.2018, відповідач бере участь у витратах позивача на виконання вказаних у договорі робіт пропорційно займаній площі 635,22 кв.м. Звідки позивачем взято 928,14 та 791,30 кв.м, відповідачу не зрозуміло та не відомо; 3) відповідно до умов договору № 19 розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача. Позивач так і не надав ні кошторис витрат ні розрахунки щомісячних платежів ні рахунки обслуговуючих компаній. Також позивачем не надано жодної квитанції, яка б підтверджувала, що позивач виконав свій обов`язок по забезпеченню обслуговування, експлуатації та ремонту будівлі й витратив на це кошти (здійснив витрати), які зобов`язаний відшкодувати відповідач; 4) позивач не довів того, що ним понесені витрати і він виконав свій обов`язок за договором № 19; 5) до позовної заяви позивач додав додаток № 1 "Перелік робіт щодо утримання та ремонту будівлі" і даний "Перелік не передбачає в собі такої послуги як "Охорона". Договір в цілому не передбачає такої послуги або робіт як "охорона". Про охорони позивачем згадується в додатку № 2, начебто до договору № 19, однак вказаного додатку немає в переліку додатків до договору, які перелічені в пункті 7 договору.

Окрім того, суд зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Саме до наведених вище правових висновків дійшов Верховний суд у складі Об`єднаної палати касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 по справі №905/458/21 (пункти 8.2- 8.7).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Більше того, окремо суд наголошує на тому, що у положеннях частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Отже, норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Аналогічний правовий висновок сформований Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 18.11.2022 по справі №905/458/21).

Отже, відповідно до частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості. Подібні висновки викладанні Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 по справі №905/458/21.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишення позову Державного підприємства "Дніпродіпрошахт" без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду, у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення позову без розгляду.

Отже, питання щодо повернення сплаченого під час подання позовної заяви судового збору може бути вирішене судом після звернення позивача із відповідним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 182, 226, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Дніпродіпрошахт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013" про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг орендарю № 19 від 22.12.2015, та додатковими угодами до нього, у розмірі 192 079 грн. 29 коп. - залишити без розгляду.

Роз`яснити Державному підприємству "Дніпродіпрошахт", що після усунення обставин, що зумовили залишення позовної заяви без розгляду, позивач має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 30.06.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 30.06.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко