ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Справа№ 911/1338/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бойко Ю.О. за ордером;

від відповідача: Гаврись Я.Б. самопредставництво;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2023 (повний текст складено 16.03.2023)

у справі № 911/1338/22 (суддя - Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг груп"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 1 600 976,44 грн

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг груп"

про стягнення 269 799 грн,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг груп" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (далі - відповідач) про стягнення 1 600 976,44 грн, у тому числі: 1 453 420,80 грн попередньої оплати, 14 335,09 грн 3% річних та 133 220,55 грн інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладений Двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії №20/21-283-РДД від 13.10.2021, на виконання якого позивач сплатив відповідачу 8 273 318,40 грн, однак відповідачем було відпущено, а позивачем відібрано електричну енергію лише на суму 6 819 897,60 грн, а відповідач не повернув решту отриманої по договору суми передоплати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що з боку позивача мало місце грубе порушення умов договору, оскільки він відмовився від відбору зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії.

Також відповідачем була подана зустрічна позовна заява, у якій він просив суд стягнути з позивача на користь відповідача штрафні санкції у сумі 269 799,00 грн, передбачені п.п.4.4 Договору.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами Додатку №1 до договору позивач у січні-березні 2022 року мав відібрати 4318 МВТ*г електричної енергії, однак починаючи з 03.03.2022 відмовився від відбору, у зв`язку із чим до нього підлягає застосуванню штраф у розмірі 10% вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого він відмовився.

Позивач у відзиві на зустрічну позовну заяву заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на те, що не настав строк виконання зобов`язання по сплаті штрафу; постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №332 від 25.02.2022 зупинено нарахування штрафу під час дії воєнного стану; згідно листа ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 військова агресія російської федерації проти України визнана форс-мажорною обставиною; відсутнє порушене право позивача, оскільки за умовами договору він має право зарахувати переплату по договору в якості оплати штрафу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28 лютого 2023 року первісний позов задоволено частково.

З Публічного акціонерного товариства "Центренерго" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг груп" 1 453 420,80 грн попередньої оплати, 1 552,97 грн 3% річних, 21 824,61 грн витрат по сплаті судового збору.

У решті первісних позовних вимог про стягнення 133220,55 грн інфляційних втрат, 12782,12 грн - 3% річних відмовлено.

У зустрічному позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення первісного позову і прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові, а також скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову і прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, оскільки п.п.16. п.1 до постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (щодо зупинення нарахування та стягнення штрафу) був внесений лише 26.04.2022 і на момент внесення змін позивач вже порушив умов договору; постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 маж рекомендаційний характер; невиконання позивачем зобов`язань за договором порушує інтереси відповідача, тому він правомірно нарахував штраф і звернувся до суду із зустрічним позовом, тому зустрічний позов підлягає задоволенню. Обов`язок у відповідача щодо повернення передоплати виникає у випадку, якщо між сторонами було досягнуто відповідної домовленості у письмовій формі, однак під час виконання договору жодних письмових погоджень щодо зменшення об`єму відпуску/відбору електроенергії між сторонами не укладалось; саме позивач не здійснював реєстрацію відбору обсягів електроенергії в електронній платформі Оператора системи передачі, яку відповідач був готовий відпустити та відпустив в Об`єднану енергосистему України, тому у первісному позові слід відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що за умовами п.3.7 договору надлишок грошових коштів зараховується як попередня оплата на наступний період відпуску/відбору або повертається покупцеві за його обґрунтованою вимогою; позивач направляв відповідачу вимогу про повернення грошових коштів відповідно до п.3.7 договору; відпуск електроенергії у Об`єднану енергосистему України не свідчить про її отримання позивачем, оскільки згідно засад функціонування ринку електроенергії зазначені обсяги були відібрані іншими учасниками ринку; постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 є обов`язковою для виконання всіма учасниками ринку електроенергії; посилання на те, що п.16.п.1 вказаної постанови діє лише з 26.04.2022 є хибним, оскільки він розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, враховуючи також, що вимоги щодо стягнення штрафу заявлені у вересні 2022 року; поведінка відповідача є суперечливою, оскільки у інших справах (№911/1359/22), відповідач він зазначав про поширення вказаної постанови на спірні правовідносини. Також позивач вказав орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу - 140 000,00 грн.

У заяві від 14.06.2023 позивач вказав, що надасть докази витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За клопотанням представника позивача судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13 жовтня 2021 року між Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг груп", як покупцем, було укладено двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії №20/21-283-РДД (далі - договір), відповідно до якого продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в об`єднану енергосистему України, а покупець зобов`язується відібрати електричну енергію з об`єднаної енергосистеми України згідно графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у додатку № 1. У разі зменшення оплаченого обсягу відпуску/відбору електричної енергії та за відсутності обґрунтованих претензій до покупця по будь-яким договірним зобов`язанням між сторонами, продавець зобов`язується повернути суму передплати покупцю протягом 7-ми банківських днів, з дати отримання обґрунтованої письмової вимоги про таке від покупця (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.6 договору не пізніше 3-х робочих днів місяця, наступного за місяцем купівлі-продажу електроенергії, продавець зобов`язується направити покупцю підписані та скріплені печаткою продавця 2 примірники акту купівлі-продажу електроенергії, у яких зазначаються обсяги відпуску/відбору електричної енергії відповідно до зареєстрованих обсягів електричної енергії на електронній платформі Оператора системи передачі (далі - акти). Покупець не пізніше 2-х робочих днів, наступних за днем отримання актів, зобов`язується направити продавцю один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або направити в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.

У відповідності з п. 3.2 договору оплата за електричну енергію проводиться покупцем після укладення продавцем договорів договірного списання, визначених у п. 4.2 цього договору, грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця шляхом перерахування грошових коштів в строки, розмірах, наведених далі, а саме: протягом 5-ти банківських днів, з дати підписання договору, в сумі платежу, який становить 100% від вартості всього обсягу відпуску/відбору електричної енергії за перші 74 календарних днів періоду постачання електричної енергії, з урахуванням гарантійного внеску; не пізніше 2-х банківських днів до початку березня 2022 року, в сумі вартості обсягу відпуску/відбору електричної енергії за березень 2022 року, з урахуванням першої оплати.

Умовами п. 3.3 договору встановлено, що період відпуску/відбору електричної енергії складається з таких етапів: 1 етап відпуску/відбору: з 01 січня 2022 року по 31 січня 2022 року; 2 етап відпуску/відбору: з 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року; 3 етап відпуску/відбору: з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що у разі надходження від організатора аукціону - ТОВ "Українська енергетична біржа" на розрахунковий рахунок продавця суми гарантійного внеску, внесеної покупцем для участі в аукціоні, вказана сума гарантійного внеску після його фактичного надходження на розрахунковий рахунок продавця зараховується продавцем як оплата електричної енергії, починаючи з першого етапу періоду відпуску/відбору електричної енергії згідно цього договору. Покупець не пізніше 3х банківських днів, після надходження на розрахунковий рахунок продавця суми гарантійного внеску, додатково перераховує продавцю суму податку на додану вартість у розмірі 20% від сплаченого гарантійного внеску.

Відповідно до п. 3.7 договору в платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначити номер і дату договору та призначення платежу з зазначенням періоду відпуску/відбору, за який здійснюється оплата. Якщо сума здійсненої покупцем попередньої оплати перевищує вартість обсягу електричної енергії, вказану в акті купівлі-продажу, надлишок перерахованих грошових коштів зараховується як попередня оплата електричної енергії на наступний період відпуску/відбору або повертається покупцеві за його обґрунтованою вимогою, впродовж 7-ми банківських днів з дня надходження відповідної вимоги.

У відповідності з п. 4.5 договору відмова покупця від договірного обсягу електроенергії або його будь-якої частини та/або порушення покупцем строків оплати продавцю за договірний обсяг електроенергії або будь-якої частини такого обсягу у відповідності до умов договору дає право продавцю розпорядитись таким обсягом електричної енергії на власний розсуд, в тому числі - продати будь-якій (-им) третій (-ім) особі (-ам) та/або дає право продавцю зменшити обсяг відпуску електричної енергії в майбутньому, до обсягів, визначених продавцем.

У додатку № 1 до договору сторони погодили "Графік відпуску/відбору електричної енергії" на період з 01.01.2022 по 31.03.2022. У додатку № 2 до договору сторони визначили "Інформація про частку кожного джерела енергії, використаного для виробництва електричної енергії".

На виконання умов договору позивачем на розрахунковий рахунок ПАТ "Центренерго" було перераховано кошти в загальному розмірі 8 273 318,40 грн за електричну енергію в обсязі 3552 МВт*год, а саме: гарантійний внесок у розмірі 1295400 грн. згідно з платіжним дорученням від 18.10.221 №60281834; суму ПДВ від вартості електричної енергії, яка дорівнює 20% від сплаченого гарантійного внеску у розмірі 259 080 грн. згідно з платіжним дорученням від 19.10.2021 №4263; оплату за електричну енергію в розмірі 6 718 838,40 грн згідно з платіжним дорученням від 21.10.2021 №20685.

Також між сторонами були підписані наступні акти купівлі-продажу електричної енергії на загальну суму 6 819 897,60 грн.: від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 3 465 849,60 грн (1 488 МВт*год), від 28.02.2022 за лютий 2022 на суму 3 130 444,80 грн (1 344 МВт*год) та від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 223 603,20 грн (96 МВт*год), які підписані в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін без будь яких застережень і зауважень та скріплені печатками товариств.

Отже, за вказаними трьома актами відповідачем відпущено позивачу електричну енергію в загальному обсязі 2928 МВт*год.

Разом з тим, у період з 01.01.2022 по 31.03.2022 відбір оплаченої покупцем електричної енергії в обсязі 624 МВт*год вартістю 1 453 420,80 грн не відбувся, що не заперечується сторонами у справі.

Позивач вказує, що 02.03.2022 ним було направлено на адресу електронної пошти відповідача повідомлення про настання обставин непереборної сили, згідно п.5.2 договору та призупинення відпуску електричної енергії, в якому він вказує, що згідно листа ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 військова агресія російської федерації проти України визнана форс-мажорною обставиною, тому ним не буде здійснюватися відбирання електричної енергії за договором, а про відновлення можливості виконання зобов`язань за договором буде повідомлено додатково у письмовому порядку.

У липні 2022 року позивач звернувся відповідача з вимогою від 05.07.2022 за вих. №05/07-01, в якій вимагав протягом 7 банківських днів з дня отримання даної вимоги повернути надлишково сплачені грошові кошти у сумі 1 453 420,80 грн. Відповідач отримав вказану вимогу 07.07.2022, про що свідчить підпис представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №602.

Разом з тим, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення, грошові кошти в сумі 1 453 420,80 грн. позивачу не повернув

У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 1 453 420,80 грн попередньої оплати, 14 335,09 грн 3% річних та 133 220,55 грн інфляційних втрат коштів за період квітня по липень 2022 року.

Відповідач, у свою чергу, звернувся із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з позивача штрафні санкції у сумі 269 799,00 грн, передбачені п.п.4.4 договору.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не вірно визначено початок прострочення виконання грошового зобов`язання, тому стягненню з відповідача підлягають 1 453 420,80 грн попередньої оплати, 1 552,97 грн 3% річних. Щодо зустрічних позовних вимог, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії №20/21-283-РДД від 13.10.2021.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже на час спірних правовідносин був чинним і обов`язковими для сторін.

Предметом розгляду даного спору є матеріально-правова вимога за первісним позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за непоставлену (не відібрану) електричну енергії та застосування наслідків порушення строків виконання грошових зобов`язань, а за зустрічними позовом - стягнення з позивача на користь відповідача штрафу у розмірі 10% від вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Статтею 66 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець, оператори установок зберігання енергії та споживачі.

Позивач та відповідач є учасниками ринку та здійснюють господарську діяльність на ринку електричної енергії, діючи на підставі ліцензій, виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Умовами пункту3.2 договору визначено, що оплата за електричну енергію проводиться покупцем після укладення продавцем договорів договірного списання, визначених у п. 4.2 цього договору, грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця шляхом перерахування грошових коштів в строки, розмірах, наведених далі, а саме: протягом 5-ти банківських днів, з дати підписання договору, в сумі платежу, який становить 100% від вартості всього обсягу відпуску/відбору електричної енергії за перші 74 календарних днів періоду постачання електричної енергії, з урахуванням гарантійного внеску; не пізніше 2-х банківських днів до початку березня 2022 року, в сумі вартості обсягу відпуску/відбору електричної енергії за березень 2022 року, з урахуванням першої оплати.

Доказами, наявними у матеріалах справи (платіжними дорученнями, актами купівлі-продажу), підтверджується, що на виконання умов договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 8 273 318,40 грн за електричну енергію в обсязі 3552 МВт*год, яка мала бути відпущена відповідачем та відібрана позивачем у період з січня по березень 2022 року, однак у вказаний період позивачем було відібрано електричну енергії в обсязі 2928 МВт*год на загальну суму 6 819 897,60 грн.

Отже, у вказаний період дії договору з січня по березень 2022 року відбір оплаченої покупцем (позивачем) електричної енергії в обсязі 624 МВт*год вартістю 1 453 420,80 грн не відбувся, що не заперечується сторонами у справі.

Згідно з частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що якщо сума здійсненої покупцем попередньої оплати перевищує вартість обсягу електричної енергії, вказану в акті купівлі-продажу, надлишок перерахованих грошових коштів зараховується як попередня оплата електричної енергії на наступний період відпуску/відбору або повертається покупцеві за його обґрунтованою вимогою, впродовж 7-ми банківських днів з дня надходження відповідної вимоги.

Отже, як в силу положень статті 693 ЦК України, так і згідно умов укладеного між сторонами договору, позивач має право вимагати повернення суми попередньої оплати, на яку не була відпущена електрична енергія, а відповідач зобов`язаний повернути ці кошти.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимога позивача від 05.07.2022 про повернення попередньої оплати була отримана відповідачем 07.07.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, отже відповідач повинен був повернути суму передоплати покупцю протягом 7-ми (семи) банківських днів, тобто до 18.07.2022.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, як вірно встановив суд першої інстанції, всупереч наведених приписів чинного законодавства та положень укладеного між сторонами договору, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення сплаченої суми попередньої оплати у розмірі 1 453 420,80 грн не виконав, строк виконання цих зобов`язань настав, а тому первісні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути з відповідача 14335,09 грн 3% річних з простроченої суми за період прострочення з 01.04.2022 по 29.07.2022 та 133 220,55 грн за період прострочення з 01.04.2022 по 29.07.2022.

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, позивач невірно визначив початок прострочення виконання грошового зобов`язання, яке розпочалось з 19.07.2022, тому, згідно вірного розрахунку, зробленого судом першої інстанції, стягненню підлягають 3% річних в розмірі 1552,97 грн за період з 19.07.2022 по 29.07.2022, а інфляційні втрати коштів не підлягають нарахуванню, оскільки період прострочення складає менше половини місяця, отже ці позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У додатку № 1 до договору сторони погодили "Графік відпуску/відбору електричної енергії" на період з 01.01.2022 по 31.03.2022.

Відповідно до п. 4.4 договору у випадку повної або часткової відмови покупця від відбору зазначеного у додатку № 1 обсягу електричної енергії (що може проявлятися як в активних діях або бездіяльності покупця) на відповідний період (етап) та (або) у разі порушення пункту 3.2 цього договору (внаслідок чого продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно пункту 3.5 цього договору), покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 10% вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець та/або відповідно від суми простроченої оплати. Продавець має право зарахувати в оплату вказаного штрафу кошти, що надходять від покупця в оплату за електричну енергію за цим договором та/або кошти гарантійного внеску, надіславши покупцю письмове повідомлення про таке зарахування.

Згідно з аукціонним свідоцтвом №О3-ЕР-131021-10-1-1, виданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа", та додатком № 1 до договору, загальний обсяг електричної енергії становить - 4318 МВт*год, ціна за 1 МВт*год (з акцизним податком та без ПДВ) становить - 1941 грн., загальна вартість електроенергії без ПДВ становить - 8 381 238 грн., крім того ПДВ - 1 676 247,60 грн., а разом - 10 057 485,60 грн.

Позивач відмовився від відбору зазначеного у додатку №1 обсягу електричної енергії за період з 03.03.2022 по 31.03.2022, що підтверджується даними на електронній платформі Системи управління ринком "Маrket management system" (Платформа MMS НЕК "УКРЕНЕРГО" як адміністратора комерційного обліку електричної енергії та оператора системи передачі).

За розрахунком відповідача штраф у розмірі 10% від вартості обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець складає 269 799 грн.

Однак, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні було введено воєнний стан.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування.

Так, пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно постанови №413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку.

При цьому, повноваження НКРЕКП визначені Законом України "Про Національну комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", п.1 ч.2 ст.17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як визначено п.1 ч.1 ст.2 Закону, регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону, регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Постанова НКРЕКП №413 від 26.04.2022, якою доповнено постанову №332 підпунктом 16 пункту 1, набрала чинності з дня її прийняття, проте, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.

Також, вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії, чим досягається баланс інтересів всіх учасників ринку у період оголошення воєнного стану для запобігання негативним наслідкам у відповідній сфері.

Посилання позивача на те, що п.16 ч.1 відповідної постанови у відповідній редакції діє лише з моменту набрання чинності постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідний пункт, з огляду на його зміст, розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, а також враховуючи, що вимоги щодо стягнення нарахованого штрафу заявлені у вересні 2022 року.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційним господарським судом враховані правові позиції Верховного Суду, які викладені в постановах від 19.09.2022 у справі №912/1941/21, від 25.01.2022 у справі №911/782/21, в яких зазначено, зокрема, що положення постанови НКРЕКП є спеціальними щодо правового регулювання спірних правовідносин та підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

За вказаних обставин є юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для стягнення заявленої до стягнення суми штрафу в розмірі 269 799 грн, тому зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на наявність форс-мажорних обставин, як на підставу звільнення від відповідальності, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять відповідного сертифіката Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за укладеним сторонами договором, який б підтверджував неможливість його сторонами виконання договірних зобов`язань, а загальний лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 28 лютого 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.07.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко