ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/413/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС"

до відповідача: Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД"

про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп.

за зустрічним позовом: Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС"

про визнання недійсним правочину

В засіданні приймали участь:

Представник позивача: Кухарук Ігор Миколайович (в залі суду) - посвідчення № 1472 від 28 вересня 2018 року;

Представник відповідача: Луцик Катерина Василівна (в залі суду) - посвідчення про наявність свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю № 720 від 14 січня 2010 року.

Описова частина:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 04 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/413/23 за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" до відповідача Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп. Визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 23 травня 2023 року.

19 травня 2023 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" (відповідач за первісним позовом) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" (позивач за первісним позовом) про визнання недійсним правочину.

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №918/413/23. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №918/413/23. Підготовче засідання у справі №918/413/23 призначено на 06 червня 2023 року.

19 травня 2023 року через відділ канцелярії від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у позивача оригінали документів.

19 травня 2023 року через відділ канцелярії від відповідача за первісним позовом надійшло в якому останній просив суд призначити судову почеркознавчу експертизу документів, щодо автентичності підпису на договорі №250421 про надання поворотної фінансової допомоги.

05 червня 2023 року через відділ канцелярії від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якому останній просить суд накласти арешт на грошові кошти та майно СП "Костопільагрошляхбуд".

05 червня 2023 року через відділ канцелярії від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній наголошує на безпідставності позову.

Ухвалою суду від 06 червня 2023 року призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову на 13 червня 2023 року.

У судовому засіданні 06 червня 2023 року оголошено перерву до 13 червня 2023 року.

13 червня 2023 від позивача надійшла заява про уточнення вимог щодо забезпечення позову, в яких останній просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на адмінприміщення, що належить СП "Костопільагрошляхбуд", загальною площею 477,7 кв.м.

Ухвалою суду від 13 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі № 918/413/23. Призначено справу до судового розгляду по суті на 27 червня 2023 року, також відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

27 червня 2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" надійшла заява про закриття провадження у справі та повернення судового збору, у зв`язку із врегулюванням спору між сторонами.

В судовому засіданні 27 червня 2023 року сторони не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом, про витребування доказів, поданого 19 травня 2023 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Із поданого клопотання про витребування доказів та матеріалів справи, судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом не виконано вимоги статті 81 ГПК України, зокрема не надано доказів вживання заходів щодо отримання документів, які останній просить суд витребувати.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом про призначення судової почеркознавчої експертизи документів, поданого 19 травня 2023 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

В обґрунтування клопотання, відповідач за первісним позовом покликається на ту обставину, що підпис на договорі, який є підставою позову, підписаний не уповноваженою особою зі сторони Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД", зокрема не директором Стрільцем Володимиром Михайловичем, а невстановленою особою.

Проте, матеріали справи містять письмові пояснення (заява свідка) ОСОБА_1 , який підтверджує факт укладання та підписання спірного договору №250121 про надання поворотної фінансової допомоги від 25 січня 2021 року.

З огляду на зазначене вище, вбачається, що твердження відповідача за первісним позовом, про необхідність призначення експертизи, спростовуються матеріалами справи, оскільки особа яка здійснювала підпис Стрілець В.М,, підтвердив факт укладення договору та проставляння підпису, відповідно твердження відповідача про належність підпису не директору Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" Стрілець В.М,, а іншій особі, спростовується матеріалами справи.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про призначення експертизи, як не доведеному та безпідставному.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

25 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" та Спільним підприємством по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" укладено договір №250121 про надання поворотної фінансової допомоги.

Згідно пункту 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених даним договором, позикодавець (позивач за первісним позовом) зобов`язується надати позивальнику (відповідач за первісним позовом) поворотну фінансову допомогу у розмірі 250 000 грн 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в терміни, передбачені в даному договорі.

У розділі 10 договору, вказані реквізити сторін, серед іншого зазначено підписантів договору, зокрема зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" директор Потапчук Р.В., а зі сторони Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" Начальник Стрілець В.М.

Також, вбачається, що Договір №250121 про надання поворотної фінансової допомоги від 25 січня 2021 року підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений відтисками печаток ТОВ "УКТЕХНОЛІС" та СП "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД".

Однак, як вказує позивача за зустрічним позовом, начальник СП "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" Стрілець В.М. Договір №250121 про надання поворотної фінансової допомоги від 25 січня 2021 року не підписував, підпис на вказаному Договорі виконаний не начальником СП "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" Стрільцем Володимиром Михайловичем, а не встановленою особою.

На переконання позивача за первісним позовом, оскільки, підпис уповноваженої особи СП "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" на Договорі №250121 про надання поворотної фінансової допомоги від 25 січня 2021 року належить не для керівника останнього, то Договір №250121 про надання поворотної фінансової допомоги від 25 січня 2021 року слід визнати недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до тверджень позивача за первісним позовом, щодо недійсності правочину, оскільки такі твердження є надуманими та не підтвердженими матеріалами справи, більше того, спростовані відповідачем за зустрічним позовом.

Із матеріалів справи судом встановлено, ОСОБА_1 перебував на посаді начальника СП "Костопільагрошляхбуд" з 28 грудня 1992 року по 24 вересня 2021 рік (копію записів з трудової книжки додаю).

Тобто, станом на момент укладення Договору (25 січня 2021 рік), ОСОБА_2 був уповноваженою особою підприємства та міг діяти від його імені.

Саме вказана особа, як начальник СП "Костопільагрошляхбуд", 25 січня 2021 року уклала Договір з ТОВ "Уктехноліс" шляхом проставлення свого підпису та проставлення відбитка печатки юридичної особи.

Вказаний факт підтверджується і самим ОСОБА_3 особисто, зокрема у поясненнях щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення спору викладених письмово та завірено нотаріусом (заява свідка).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що кошти, які ТОВ "Уктехноліс" перераховував на рахунок СП "Костопільагрошляхбуд" на виконання вказаного Договору, позивач за зустрічним позовом отримував, що безпосередньо підтверджується доданими до позовної заяви квитанціями.

Доказів повернення наданих коштів відповідач суду не надав.

Частиною 3 статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може учинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно- телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані, з його недійсністю (ч. І ст. 216 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 236. ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Із матеріалів справи, судом встановлено, підстав для визнання Договору недійсним немає: ОСОБА_1 будучи уповноваженою особою СП "Костопільагрошляхбуд" на підписання договорів від імені такої особи, керівник вчинив відповідні дії і наразі їх підтверджує. Ніхто, окрім останнього, не може ставити під сумнів справжність підпису і оспорювати правочин у зв`язку з цим.

Щодо вказаних вище обставин слід зазначити наступне.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи усе вказане вище, вбачається, що Спільне підприємство по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" не довело належними та допустимими доказами ґрунтовності зустрічної позовної заяви, щодо визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги №250121 від 25.01.2021 року, а Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" спростувало зустрічний позов, надавши докази, які свідчать про безпідставність такого.

У зв`язку із чим, суд відмовляє в задоволенні зустрічної позовної заяви Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" щодо визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги №250121 від 25.01.2021 року.

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

По справі в якості судових витрат заявлено оплату судового збору в розмірі 2 268 грн 00 коп., оскільки в задоволенні зустрічного позову відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем за зустрічним позовом.

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічної позовної заяви Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" (відповідач за первісним позовом) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" (позивач за первісним позовом) про визнання недійсним правочину - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 06 липня 2023 року.

Суддя Вадим Торчинюк