ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023м. ХарківСправа № 922/1137/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 168-К; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 2-А; )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" заборгованість у розмірі 967 219,45 грн. та судовий збір у розмірі 14 508,29 грн.

Позов обґрунтовано неповерненням відповідачем надмірно сплачених коштів на підставі договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.03.2023 прийнято позовну заяву (вх.№1137/23 від 28.03.2023) Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі №922/1137/23. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 26.04.2023. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.04.2023 відкладено підготовче засідання на 17.05.2023.

В підготовчому засіданні 17.05.2023 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.06.2023.

Представник позивача в судовому засіданні 21.06.2023 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 21.06.2023 не забезпечив, про при чини неявки не повідомив, своїм правом, наданим відповідно до ст.165 ГПК України не скористався - відзив на позов не надав.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та інформацією із КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа в кабінет Електронного Суду.

Зокрема, згідно інформації з КП "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач зареєстрований в системі "Електронний Суд".

Система "Електронний суд" забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу. Водночас, функціонал системи "Електронний суд" передбачає механізм автоматичного оповіщення користувачів про надходження до Електронного кабінету процесуальних документів, зміни стану розгляду судової справи чи про надходження інших документів у справі, шляхом надсилання відповідного повідомлення на вказану користувачем адресу електронної пошти.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 31.03.2023, ухвалу-повідомлення про відкладення підготовчого засідання від 26.04.2023 та ухвалу-повідомлення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 17.05.2023 було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "АС" в його Електронний кабінет. Документи доставлено до Електронного кабінету: 02.04.2023, 26.04.2023 та 17.05.2023 відповідно.

Частиною 2 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Додатково судом було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі від 31.03.2023 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", а саме: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 2-А, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження. Відповідна адреса також вказана позивачем в позовній заяві. Як вбачається з матеріалів справи, зазначену судову кореспонденцію було повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці ф.20: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Водночас, секретарем судового засідання було сформовано телефонограму на номери телефонів відповідача, вказані позивачем в позовній заяві, проте відповідну телефонограму відповідачем прийнято не було оскільки абонент за номеном НОМЕР_1 перебуває поза зоною досяжності, а номер 050-328-00-38 належить іншій особі.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до положень частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на зазначене, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 21.06.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

29.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АС" (постачальник) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) було укладено договір №1188(21)Е/659 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір) (а.с.15-19 т.1).

Відповідно до п.1.1. Договору, за цим Договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Найменування товару: Код за ДК 021:2015: 09310000-5 - Електрична енергія (далі товар або електрична енергія). Постачання товару за цим Договором передбачає поставі електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача за допомогою технічних засобів розподілу електричної енергії (п.1.2.Договору).

Очікуваний обсяг постачання електричної енергії (Додаток 2) на період до 31 грудня 2021 року становить 8808200 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Про зміну обсягу закупівлі товару споживач повідомляє постачальника шляхом надсилання на його адресу або вручення уповноваженому представнику постачальника відповідного письмового повідомлення (п.1.3.Договору).

Строк постачання товару за Договором: з дати, зазначеної в заяві-приєднання, яка є додатком 2 до цього Договору до 31.12.2021 включно (п.2.1.Договору).

Місце постачання товару (найменування та фактичні адреси площадок вимірювання ЕІС-коди точок комерційного обліку споживача) визначено у Додатку 3 до Договору (п.2.2.Договору).

Обсяг фактичного споживання товару споживачем визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання товар споживачем здійснюється відповідно до вимог ПРРЕЕ, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс комерційної обліку) та інших нормативно-правових актів (п.2.3.Договору).

Згідно п.3.1. Договору для забезпечення безперервного постачання товару споживачу постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що забезпечать задоволення попиту на споживання товару споживачем.

У пункті 4.7. Договору сторони погодили, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) календарний місяць.

Обсяг спожитої електричної енергії протягом розрахункового періоду визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Розрахунковою датою (кінцем попереднього та початком наступного розрахункового періоду) є перший день розрахункового періоду.

Вартість електричної енергії за розрахунковий період визначається, як добуток ціни за одиницю, визначену у Додатку 1 до Договору та обсягу спожиті протягом розрахункового періоду електричної енергії.

Згідно з п.4.8. Договору оплата акту приймання-передачі електричної енергії, рахунка постачальника має бути здійснена споживачем протягом 10 робочих днів від дати його отримання споживачем, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії.

У випадку відсутності на розрахунковому рахунку споживача бюджетного фінансування видатків призначених на оплату електричної енергії, споживач проводить оплату товару протягом 10 (десяти) робочих днів з дня надходження відповідного бюджетного фінансування на рахунок споживача.

Сторони узгодили, що погоджений у постачальника Акт із зазначенням обсягу спожитої електроенергії, ціни за одиницю товару та загальної суми до сплати є належним доказом для підтвердження обсягу фактичного споживання електричної енергії у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 4.10. Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п.5.1.3. Договору споживач може звертатися до постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням Договору.

Згідно з пунктом 11.1. Договору, договір набирає чинності і вважався укладеним з моменту його підписання та діє в частині постачання електричної енергії з дати, зазначеної в заяві-приєднанні, яка є додатком 2 до цього Договору до 31.12.2021 включно, а в частині виконання зобов`язань сторонами - до повного їх виконання. Дія Договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Договір може бути змінено та доповнено за згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п.11.3.Договору).

В пункті 11.4. Договору зазначено, що порядок внесення змін, доповнень до Договору так само розірвання чи інше припинення зобов`язань за Договором здійснюється шляхом проведення переговорів, які оформлюються в письмовій формі шляхом укладання додаткової угоди, за виключенням випадків, передбачених Договором.

Згідно заяви-приєднання від 29.06.2021 (Додаток №2 до Договору) початок постачання електричної енергії визначено з 01.07.2021 (а.с.20 т.1).

В Додатку №1 до заяви-приєднання від 29.06.2021 визначено обсяг споживання електричної енергії (активної), перелік та характеристика розрахункових приладів обліку електричної енергії (а.с.21-26 т.1).

Додатком №3 сторони погодили перелік адрес об`єктів та ЕІС-кодів точок комерційного обліку (а.с.27-29 т.1).

Згідно Додатку №4 до Договору коригування заявленого обсягу купівлі електричної енергії здійснюється споживачем щомісячно до 18-го числа місяця перед розрахунковим та 18-го числа розрахункового місяця за погодженням з постачальником (а.с.30-31 т.1).

14.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю" АС" (постачальник) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) було укладено додаткову угоду №1 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Додаткова угода №1) (а.с.46-47 т.1), згідно якої у зв`язку з різкою зміною біржових котирувань ціни електричної енергії за даними ДП "Оператор ринку", сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару з 01.09.2021, у бік збільшення без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі (кВт*год). у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до Договору.

Згідно п.1.2. Додаткової угоди №1 очікуваний обсяг постачання електричної енергії (Додаток 2) на період до 31.12.2021 становить 7139648,057 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

29.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю" АС" (постачальник) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) було укладено додаткову угоду №2 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Додаткова угода №2) (а.с.48-49 т.1), згідно якої у зв`язку з коливанням ціни електричної енергії за даними ДП "Оператор ринку", сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару з 01.10.2021, у бік збільшення без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі (кВт*год). у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до Договору.

Згідно п.1.1. Додаткової угоди №2 очікуваний обсяг постачання електричної енергії (Додаток 2) на період до 31.12.2021 становить 6618659,324 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

02.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю" АС" (постачальник) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) було укладено додаткову угоду №3 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Додаткова угода №3) (а.с.50-51 т.1), згідно якої у зв`язку з коливанням ціни електричної енергії за даними ДП "Оператор ринку", сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару з 01.11.2021, у бік збільшення без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі (кВт*год), у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до Договору.

Згідно п.1.1. Додаткової угоди №3 очікуваний обсяг постачання електричної енергії (Додаток 2) на період до 31.12.2021 становить 6218529,654 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю" АС" (постачальник) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) було укладено додаткову угоду №4 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Додаткова угода №4) (а.с.52-53 т.1), згідно якої у зв`язку з коливанням ціни електричної енергії за даними ДП "Оператор ринку", сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару з 01.12.2021, у бік збільшення без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі (кВт*год). у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до Договору.

Згідно п.1.1. Додаткової угоди №4 очікуваний обсяг постачання електричної енергії (Додаток 2) на період до 31.12.2021 становить 5946283,531 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

На виконання умов Договору позивач у грудні 2021 року здійснив оплату відповідачу за грудень згідно з плановим споживанням у розмірі 1400000 кВт/год на суму 4 865 910,00 грн. з наступним коригуванням розрахунків за фактичними показниками постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) (далі - ОСР) ПРАТ "ДТЕК Київські електромережі" з яким укладено публічний договір приєднання від 01.12.2018 який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, що підтверджується Актом приймання-передачі електричної енергії №1537 від 14.12.2021 та платіжними дорученнями №11134 від 20.12.2021, №10136 від 20.12.2021, №11135 від 21.12.2021, №11137 від 20.12.2021, №11138 від 20.12.2021, №11139 від 20.12.2021, №11140 від 20.12.2021 (а.с.32-39 т.1).

Відповідно до інформації наданої ОСР встановлено, що фактичне споживання електричної енергії позивачем за грудень 2021 року було значно меншим, але кошти перераховані в повному обсязі згідно з плановим споживанням, що підтверджується додатками до рахунків за послуги з розподілу електричної енергії за грудень 2021 року (а.с.40-45 т.1).

Згідно коригуючого акту №27 від 11.01.2022 позивачем було надлишково перераховано кошти у сумі 967 219,45 грн. (а.с.55 т.1).

У зв`язку з виявленням даних обставин позивач листом від 27.01.2022 №247 звернувся до відповідача з проханням повернути надлишково перераховані кошти у сумі 967 219,45 грн. на рахунок позивача (а.с.56 т.1).

Як стверджує позивач, у лютому 2022 року відповідач надіслав позивачу додаткову угоду №5 до Договору №1188(21)Е/659, яку в подальшому позивачем було підписано, разом з актом звірки в якому була зафіксована заборгованість відповідача перед позивачем.

Згідно додаткової угоди №5 від 08.02.2022 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Додаткова угода №5), після остаточного розрахунку сторони зобов`язуються підписати акт звірки станом на дату остаточного розрахунку. У разі не підписання споживачем або не повернення примірника акту постачальнику, стан розрахунків вважається дійсним за даними бухгалтерського обліку постачальника. За взаємною згодою сторін Договір повністю припиняє свою дію належним виконанням обома сторонами своїх зобов`язань по Договору, у т.ч в частині обсягів постачання електричної енергії та в частині обсягів здійснення розрахунків за поставлений товар (електричну енергію) на наступний день після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за поставлену електричну енергію відповідно до умов Договору. Споживач підписанням даної додаткової угоди підтверджує, що споживач не має жодних претензій до постачальника щодо виконання постачальником його зобов`язань по Договору та/або по будь-яким додатковим угодам, що були укладені між постачальником та споживачем під час дії договору та у подальшому після розірвання (припинення) дії Договору. Споживач відмовляється та не буде висувати до постачальника жодних вимог майнового і немайнового характеру, у т.ч. на відшкодування (компенсації) будь-яких оперативно-господарських санкцій, неустойки, збитків, сплати (повернення) коштів та інших видів відповідальності, передбачених законодавством України (а.с.54 т.1).

Згідно підписаного сторонами Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2021 по 31.12.2021, станом на 31.12.2021 заборгованість відповідача на користь позивача становить 967 219,45 грн. (а.с.57 т.1).

Як стверджує позивач, у зв`язку з обставинами що сталися в країні, між позивачем та відповідачем до червня 2022 року ніяких контактів не було. З червня 2022 року позивачем почала проводиться відповідна робота щодо розшуку відповідача. В результаті вдалося зв`язатись з працівниками відповідача в телефонному режимі, за телефонами, які зазначені в Договорі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , факс: НОМЕР_4. З телефонної розмови між працівниками позивача та працівниками відповідача вдалося дізнатися, що офіс відповідача, який розташовувався в місті Маріуполь постраждав, а документи були знищені. Частина співробітників була евакуйована в місто Черкаси. На прохання співрозмовниці позивачем було направлено копії документів в м. Черкаси на відділення Нової пошти №15, отримувала документи відповідальна особа ОСОБА_1 (а.с.58 т.1). Після отримання документів на зв`язок в телефонному режимі виходила на той час директор товариства ОСОБА_2 , борг обіцяла повернути. Проте, станом на сьогоднішній день на зв`язок вже ніхто не виходить, борг не повернуто.

31.01.2023 позивач повторно звернувся до відповідача з листом від 31.01.2023 №235 з проханням повернути різницю згідно коригувального акту №27 від 11.01.2022 у сумі 967 219,45 грн. на рахунок позивача (а.с.59-60 т.1).

Доказів повернення відповідачем відповідних коштів позивачу матеріали справи не містять.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

В частині 3 статті 11 ЦК України зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 29.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АС" (постачальник) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (споживач) було укладено договір №1188(21)Е/659 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31 грудня 2021 року сторони погодили у розмірі становить 8808200 кВт*год.

В подальшому, сторонами було укладено ряд додаткових угод, у тому числі у зв`язку зі зміною ціни на електричну енергію за одиницю товару у бік збільшення без збільшення загальної вартості Договору за рахунок зменшення обсягів закупівлі товару.

Зокрема, Додатковою угодою №4 сторони очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 погодили у розмірі 5946283,531 кВт*год.

Позивач у грудні 2021 року здійснив оплату відповідачу за грудень згідно з плановим споживанням у розмірі 1400000 кВт/год на суму 4 865 910,00 грн. з наступним коригуванням розрахунків за фактичними показниками постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) ПРАТ "ДТЕК Київські електромережі", з яким укладено публічний договір приєднання від 01.12.2018 та який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, що підтверджується Актом приймання-передачі електричної енергії №1537 від 14.12.2021 та платіжними дорученнями №11134 від 20.12.2021, №10136 від 20.12.2021, №11135 від 21.12.2021, №11137 від 20.12.2021, №11138 від 20.12.2021, №11139 від 20.12.2021, №11140 від 20.12.2021).

Даний платіж було здійснено позивачем на виконання умов договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до інформації наданої оператора системи розподілу, фактичне споживання електричної енергії позивачем за грудень 2021 року було значно меншим порівняно з плановим споживанням, що підтверджується додатками до рахунків за послуги з розподілу електричної енергії за грудень 2021 року.

Положеннями частин 1, 2 статті 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У лютому 2022 року сторонами було підписано Додаткову угоду №5 від 08.02.2022 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу, згідно якої за взаємною згодою сторін Договір повністю припиняє свою дію належним виконанням обома сторонами своїх зобов`язань по Договору, у тому числі в частині обсягів постачання електричної енергії та в частині обсягів здійснення розрахунків за поставлений товар (електричну енергію) на наступний день після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за поставлену електричну енергію відповідно до умов Договору. Також, сторони погодили, що після остаточного розрахунку сторони зобов`язуються підписати акт звірки станом на дату остаточного розрахунку.

Згідно коригуючого акту №27 від 11.01.2022 позивачем було надлишково перераховано кошти у сумі 967 219,45 грн.

Згідно підписаного сторонами Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 станом на 31.12.2021 заборгованість відповідача на користь позивача становить 967 219,45 грн.

В даному випадку, підставою перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 967 219,45 грн. був саме договір №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу, на виконання якого позивач перерахував зазначені кошти.

Однак, зазначена підстава відпала з настанням події, а саме з моменту підписання сторонами акту звірки станом на дату остаточного розрахунку та Додаткової угоди №5 від 08.02.2022 до договору №1188(21)Е/659 від 29.06.2021 про постачання електричної енергії споживачу, згідно якої за взаємною згодою сторін Договір повністю припиняє свою дію.

Відтак, з моменту підписання сторонами акту звірки станом на дату остаточного розрахунку за Договором зобов`язання відповідача звелось до передачі (повернення) позивачу майна, а саме грошових коштів у розмірі 967 219,45 грн.

Таким чином, відповідач з моменту підписання сторонами акту звірки станом на дату остаточного розрахунку був обізнаний про знаходження безпідставно збережених коштів позивача його рахунку.

Відповідно, зобов`язання щодо повернення цих грошових коштів за правовою природою є таким, що виникло у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, тобто є окремим від зобов`язань, які виникають з договору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постановах від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 та від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15, посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку із цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що позивач послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує в рішенні саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Підставою позову є фактичні обставини, що наведені в заяві, тому зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Таким чином, визначення предмета та підстав спору є правом позивача, у той час як встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99).

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В свою чергу відповідач до теперішнього часу грошові кошти, переплачені позивачем, у розмірі 967 219,45 грн. не повернув. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про повернення надлишково перерахованих коштів у сумі 967 219,45 грн. на рахунок позивача, однак в матеріалах справи доказів розгляду відповідного питання відповідачем також не міститься.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду належних, вірогідних та допустимих доказів, які б спростували наявності на його рахунку безпідставно збережених коштів позивача, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення надлишково перерахованих коштів у розмірі 967 219,45 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 2-А; ) на користь Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 168-К; ) кошти у розмірі 967 219 (дев`ятсот шістдесят сім тисяч двісті дев`ятнадцять) грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 14 508 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісім) грн. 29 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "03" липня 2023 р.

Суддя Т.О. Пономаренко