ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.2023 Справа№ 914/2025/23

За позовом:Приватного підприємства «Постінтур», Львівська обл., м. Дрогобич
до відповідача-1:Головного управління національної поліції у Львівські області, м. Львів
до відповідача-2:Державної казначейської служби України, м. Київ
про:відшкодування шкоди
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ПП «Постінтур» до ГУНП у Львівські області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що ПП «Постінтур» зверталося до Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівські області про примусове виконання восьми наказів Господарського суду Львівської області на загальну суму 701`996,76 грн., боржником за якими є КП «Управління капітального будівництва» Дрогобицької районної ради.

Зважаючи на те, що директор боржника відмовлявся виконувати накази, видані на примусове виконання відповідних рішень суду, Дрогобицький міськрайонний відділ ДВС 14.07.2016 звернувся з поданням до Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області про відкриття за вказаним фактом кримінального провадження (ст. 382 Кримінального кодексу України). 22.07.2016 відповідне кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР).

17.03.2017 позивач також звернувся із письмовою заявою до Дрогобицького міського прокурора Мігоцького Л.З. про відкриття за відповідним фактом кримінального провадження. 21.03.2017 Дрогобицьким відділом поліції ГУНП у Львівській області було внесено до ЄРДР відповідний злочин із правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України. Надалі, відповідні кримінальні провадження були об`єднані в одне із присвоєнням їм №0001756.

Як стверджує позивач, відповідач-1 відмовився проводити повне та об`єктивне розслідування злочину директора КП «Управління капітального будівництва» Дрогобицької районної ради, у зв`язку із чим ПП «Постінтур» звертався до нього із скаргами і клопотаннями, які не були належним чином розглянуті. Позивач також звертався із скаргами в прокуратуру, що також не призвело до повного та об`єктивного розслідування злочину. У ході здійснення досудового розслідування відповдіач-1 порушував процесуальні права позивача.

На переконання ПП «Постінтур», відповідач-1 свідомо порушував норми кримінального процесуального права, самоусунувся від повного та усестороннього досудового розслідування, чим надав можливість винній особі уникнути кримінальної відповідальності та перешкодив відшкодуванню збитків визначених рішеннями суду на суму 701`996,76 грн. На момент звернення до суду із позовом, строк давності для притягнення винної особи до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України сплив.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач-1 спричинив йому збитки у розмірі 701`996,76 грн.

Що стосується Державної казначейської служби України, то така визначена позивачем відповідачем-2 по справі, з огляду на те, що органи відповідної служби є єдиними розпорядниками коштів державного та місцевого бюджетів, а тому саме вони повинні відшкодовувати шкоду, завдану ПП «Постінтур».

Проаналізувавши зміст позовної заяви, а також доданих до неї документів, суд зазначає наступне.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що господарським процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження господарських судів, а також встановлюється порядок здійснення судочинства у господарських судах.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено ГПК України (ч. 1 ст. 27 ГПК України).

Статтею 29 ГПК України встановлено правила альтернативної підсудності. Так, ч. 2 згаданої статті передбачено, що позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідачами у справі є ГУНП у Львівські області, місцезнаходженням якого є м. Львів, та Державна казначейська служба України, місцезнаходженням якої є м. Київ.

Таким чином, при зверненні до Господарського суду Львівської області із позовом, ПП «Постінтур» керувалося правилами альтернативної підсудності, виходячи із місцезнаходження відповідача-1.

В той же ж час, слід звернути увагу на те, що спір у цій справі непідсудний Господарському суду Львівської області, з огляду на наступне.

Статтею 30 ГПК України визначено правила визначення виключної підсудності. Згідно із ч. 5 цієї статті, спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

У постановах від 15.05.2018 у справі №905/1566/17 та від 16.08.2019 у справі №916/142/19 Верховний Суд вказав, що виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом ч. 5 ст. 30 ГПК України визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Як уже зазначалось вище, відповідачем-2 по справі є Державна казначейська служба України, яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів (п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затв. постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015).

Зважаючи на це, суд керуючись ч. 5 ст. 30 ГПК України, доходить висновку про підсудність даного спору Господарському суду міста Києва. При цьому, суд зауважує, що підстави для застосування правил альтернативної підсудності у цьому спорі відсутні, зважаючи на викладені вище висновки Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що позовну заяву із доданими до неї документами слід передати за виключною підсудністю Господарському суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 24, 27, 29-31, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Постінтур» до Головного управління національної поліції у Львівські області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, із доданими до неї документами передати (направити) за виключною підсудністю Господарському суду м. Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44/-В).

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.