ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2281/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши зареєстровану 29.06.2023 р. за вх. № 2-980/23

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ

про забезпечення позову

по справі № 916/2281/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 34, кабінет 3, Код )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 27, Код )

про стягнення 23268651,67 грн заборгованості,

встановив:

12.05.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ звернулось до Господарського суду області до особи, що може набути статус учасника справи (відповідача) Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ із заявою про забезпечення позову (до його подання), за змістом якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 23268561,67 грн, які належать ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ і знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 р. заяві Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ про забезпечення позову (до його подання) присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/1995/23 та визначено суддю Цісельського О.В. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено, накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ і знаходяться на його рахунках в межах ціни позову в розмірі 23268561,67 грн.

30.05.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ 23268651,67 грн заборгованості у зв`язку із неналежним виконання взятих на себе за умовами укладеного 15.03.2023 р. договору поставки № НТП-1503 зобов`язань в частині своєчасної та остаточної оплати вартості поставленого товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 30.05.2023 р. позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/2281/23 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки позовної заяви.

06.06.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ звернулось до господарського суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 р. у справі № 916/1995/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 06.06.2023 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ про скасування заходів забезпечення позову передано на розгляд судді Цісельському О.В.

Згідно пункту 5.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 05.12.2019 р. № 17-06/2019 (зі змінами від 08.08.2022 р. № 916-5/2022), після надходження позовної заяви, яка була подана відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України, після розгляду заяви про забезпечення позову, яка надійшла до подання позовної заяви, розглянуті матеріали заяви про забезпечення позову передаються в АСДС визначеному складу суду, на підставі письмового звернення судді, який розглянув заяву про забезпечення позову, за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду. Результатом такої передачі є "Витяг з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.06.2023 р., призначеного розпорядженням керівника апарату господарського суду від 07.06.2023 р. № 73 (на підставі надходження позовної заяви по справі № 916/2281/23, поданої після розгляду заяви про забезпечення позову у справі № 916/1995/23, передано заяву про забезпечення позову у справі № 916/1995/23 раніше визначеному складу суду по справі № 916/2281/23 разом із нерозглянутої карткою додаткових матеріалів заявою про скасування заходів забезпечення позову від 06.06.2023 р. № 2-801/23), передано матеріали справи № 916/1995/23 судді Гуту С.Ф.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.06.2023 р. призначено розгляд клопотання (зареєстроване 06.06.2023 р. за вх. № 2-801/23) Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ про скасування заходів забезпечення позову в судовому засіданні, яке відбудеться "12" червня 2023 р.

08.06.2023 р. до Господарського суду Одеської області надійшла ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 р. у справі № 916/1995/23, якою витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/1995/23 та відкладено вирішення процесуальних питань за апеляційної скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 р. по справі № 916/1995/23 до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.06.2023 р. зупинено провадження у справі 916/1995/23 в частині вирішення клопотання (зареєстроване 06.06.2023 р. за вх. № 2-801/23) Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ про скасування заходів забезпечення позову до повернення матеріалів справи з суду апеляційної інстанції.

14.06.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ до господарського суду на виконання ухвали від 05.06.2023 р. надійшли відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2281/23, справу № 916/2281/23 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

29.06.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ звернулось до господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти у межах ціни позову (23268651,67 грн) арешт на грошові кошти, корпоративні права, інше майно (майнові права) ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (Код ), у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (Код ) від інших осіб, або ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (Код ) володіє ними спільно з іншими особами, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали про забезпечення позову;

- заборонити ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (Код ) відступати права вимоги за грошовими або іншими майновими зобов`язаннями;

- накласти арешт на зерно належне ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (Код ), та яке перебуває на зберіганні на елеваторах, або у інших осіб.

Обґрунтовуючи звернення із заявою заявник посилається на те, що в межах здійснення господарських взаємовідносин за укладеним 15.03.2023 р. договором поставки № НТП-1503 Позивачем як постачальником виконано взяті на себе зобов`язання та поставлено сільськогосподарську продукцію Відповідачу як покупцю загальною вартістю 23268561,67 грн, однак у зв`язку із простроченням строків оплати останньому надіслано відповідний лист-вимогу, у відповідь на який останній у листі від 10.05.2023 р. № 10 не заперечує проти загальної вартості поставленого товару та просить надати 14 банківських днів для сплати заборгованості, в свою чергу, мотивуючи простроченням виконання контрагентами своїх зобов`язань, які не розрахувались із Відповідачем.

Зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ зверталось до господарського суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, яке ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 р. у справі № 916/1995/23 задоволено, однак як з`ясовано заявником після накладення 01.06.2023 р. арешту на виявлені приватним виконавцем в процесі виконання вищезазначеної ухвали банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ, останнім 06.06.2023 р. відкрито новий банківський рахунок в Акціонерному товаристві "КОМІНБАНК" та здійснено рух кошті загальною сумою 9683380,50 грн. В підтвердження чого надає постанови про арешт коштів боржника від 01.06.2023 р. та від 08.06.2023 р., винесені приватним виконавцем Д`яченком Є.С., відповіді ДФС України на запит приватного виконавця від 05.06.2023 р., від 07.06.2023 р. та від 23.06.2023 р., а також відповідь Акціонерного товариства "КОМІНБАНК" від 09.06.2023 р. № 08.1/994/БТ стосовно відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ рахунків із випискою про рух коштів.

При цьому заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ обізнано про наявність ухвали від 16.05.2023 р., адже звернулось із апеляційною скаргою на неї раніше, аніж було відкрито рахунок в Акціонерному товаристві "КОМІНБАНК".

Окрім того, заявник зазначає, що безпосередньо Відповідачем зазначено, що він володіє готовою продукцією на суму ,40 грн та має дебіторську заборгованість у суму 973122377,73 грн.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ зазначає про наявність ризики того, що без вжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, буде унеможливлене, адже предметом позову у позовна вимога майнового характеру, які підлягає примусовому виконанню, однак Товариством з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ можуть буди вчиненні дії щодо приховування майна та уникнення виконання своїх зобов`язань, як то відкриття нових банківських рахунків та здійснення по ним розрахункових операції у період дії ухвали про арешт грошових коштів.

Крім того, заявник зазначає, що предметом господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ є зокрема, вирощування та оптова торгівля зерном та насінням. Таким чином, відповідач може володіти зерном та насінням, яке зберігається на елеваторах або у інших осіб. Таке майно може бути виявлене приватним виконавцем у ході виконання заходів забезпечення позову.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, доказів, поданих в її обґрунтування, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Отже, законодавець дозволяє суду забезпечити існуючий позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

За змістом статті 136 ГПК України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р. № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (п.43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п.77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини").

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Він є запобіганням тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Суд також враховує правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, "з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

У відповідності до правового висновку, сформованого Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 р. у справі 905/448/22, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для Позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

За умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать Відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення коштів доцільно було накласти арешт на майно Відповідача саме у межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто лише в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів.

Із представлених заявником доказів до заяви про забезпечення позову вбачається, що 01.06.2023 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Д`яченко Є.С. в межах виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 р. № 916/1995/23 винесено постанову про арешт коштів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (Код ), із змісту якої вбачається про надання Державною податковою службою відповіді про наявність в боржника відкритих рахунків в АТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК», АТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» та філії Чернігівське обласне управління акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ». Відкриті Товариством з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ рахунки відображено у відповіді ДФС України від 05.06.2023 р., у той же час у відповіді ДФС України від 07.06.2023 р. додаткового зазначено про наявні у Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ відкриті в АТ "КОМІНБАНК" рахунки, яким на запит приватного виконавця представлено виписку, з якої вбачається рух грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ у період з 06.06.2023 р. по 07.06.2023 р.

01.06.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ видано довідку, згідно якої повідомляє, що станом на 01.06.2023 р. на підприємстві згідно з даними бухгалтерського обліку та звітності обліковуються наступні активи: готова продукція ,40 грн; дебіторська заборгованість за продукцію 973122377,73 грн; грошові кошти та їх еквівалент 448220,28 грн; всього ,41 грн.

Окрім того, пред`являючи позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ представлено лист-вимогу від 27.04.2023 р. № 325 до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ про сплату заборгованості загальним розміром 23268652,10 грн у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за укладеним 15.03.2023 р. договором поставки № НТП-1503 в частині своєчасної та остаточної оплати вартості поставленого товару; відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ на лист-вимогу позивача від 10.05.2023 р. № 10, в якому не заперечує проти вартості поставленого товару у загальній сумі 23268649,01 грн та просить надати 14 банківських днів з дня отримання відповіді для сплати заборгованості, мотивуючи простроченням виконання контрагентами своїх зобов`язань, які не розрахувались із Відповідачем.

Відповідно до зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ, серед іншого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанових культур; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Враховуючи викладене, те, що предметом позову є стягнення коштів, відповідне рішення у разі його задоволення підлягатиме примусовій реалізації, в ході здійснення якої може бути стягнуто як самі кошти, так і реалізоване наявне у боржника майно, те, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ має беззаперечну можливість в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, те, що після накладення арешту на кошти боржника (виконання ухвали від 16.05.2023 р. у справі № 916/1995/23) останнім відкрито новий банківський рахунок для здійснення банківських операцій, господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для накладення в межах ціни позову арешту на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ та буде виявлено державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали про забезпечення позову, а також накладення арешту в межах ціни позову на зерно (готову продукцію), належне Товариству з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ та яке перебуває на зберіганні на елеваторах, або у інших осіб. В решті задоволення заяви господарський суд відмовляє.

Окрім того, господарський суд зазначає, що заборона ТОВ ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ відступати права вимоги за грошовими або іншими майновими зобов`язаннями є фактичним втручанням у господарську діяльність підприємства, що заборонено приписами ГК України.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Відповідно до частини 8 статті 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно із приписами частини 1 статті 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.136,137,140,232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву (зареєстрована 29.06.2023 р. за вх. № 2-980/23) Товариства з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладення в межах ціни позову (23268651,67 грн) арешту на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 27, Код ) та буде виявлено державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали про забезпечення позову;

накладення арешту в межах ціни позову (23268651,67 грн) на зерно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 27, Код ) та яке перебуває на зберіганні на елеваторах, або у інших осіб.

Стягувачем за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю НАДІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 34, кабінет 3, Код ).

Боржником за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЕЛЕНА ДОЛИНА ПОЛІССЯ (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 27, Код ).

В задоволені решти заяви відмовити.

У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 03.07.2023 р. та у відповідності до ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя Гут Сергій Федорович