ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Справа№ 910/21897/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Корсака В.А.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 (повний текст складено 20.09.2022)

у справі № 910/21897/21 (суддя - Котков О.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея"

до Міністерства оборони України

за участі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

30 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про розірвання договору, укладеного за результатами процедури закупівлі.

Позовні вимоги обґрунтовані істотною зміною обставин, а саме неможливістю контрагента позивача виконати свої зобов`язання з постачання авіаційного палива Джет-1 перед позивачем, внаслідок дій світової економічної рецесії, яка викликана пандемією Covid-19.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду м.Києва від 23.08.2022 в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновок Київської торгово-промислової палати не є підставою для розірвання договору, оскільки позивач звернувся до торгово-промислової палати 17.12.2020р., тобто після закінчення строку поставки товару- 30.11.2020р., а позивачем не доведено одночасної наявності чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України.

Позивач як юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи спірний договір із строком поставки товару до 30.11.2020р. повинен був об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк.

Крім того, порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Фідея» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/21897/21 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що після підписання та укладення з Міністерством оборони України договору мала місце істотна зміна обставин, якими позивач керувався при прийнятті рішення про укладення договорів і які впливають на строки виконання зобов`язань за укладеним договором, що підтверджується висновком Київської торгово-промислової палати від 21.12.2020р. №1703-4/695 та є підставою для розірвання договору в розумінні вимог ч.2 ст. 652 ЦК України.

Враховуючи наведене, судом прешої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: ст. 652, 617 ЦК України, порушено норми ст. 73, 74 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення.

Крім того, судом першої інстанції порушено принцип рівності сторін, оскільки до участі у справі залучено Київську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону без належних на те, правових підстав передбачених ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Київська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надала суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти доводів апелянта заперечувала, посилаючись на те, що термін дії договору, укладеного з позивачем, сплив 31.12.2020р., що унеможливлює його розірвання в розумінні вимог ст. 652 ЦК України.

Встановлені у висновках Київської Торгово-промислової палати обставини не носять безумовний характер невідворотних; прострочення контрагентами позивача виконання своїх зобов`язань перед позивачем за правочинами не є підстваою для розірвання договору укладеного між позивачем та відповідачем.

Крім того, шкода, яка спричинена Міністерству оборони України внаслідок неналежного виконання договоріних зобов`язань є безпосердньою шкодою інтересам держави, оскільки непоставка оборооному відомству продукції у встановлений договором строк негативно впливає на обороноздатність Збройних Сил України в умовах ведення Операції Об`єднаних Сил в окремих адміністративно-територіальних одиницях Луганської та Донецької області, що є підставою для вступу прокурора до участі у справі в розумінні вимог ЗУ «Про прокуратуру».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Фідея» на рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2022 у справі № 910/21897/21 залишено без руху, встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання до апеляційного господарського суду доказів, що підтверджують сплату судового збору у сумі 3405,00 грн. грн та доказів надсилання копії апеляційної скарги на адресу Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

06.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, з якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки апеляційної скарги, про які вказано в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1008/23 від 16.03.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 для апеляційного розгляду справи №910/21897/21 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Корсак В.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/21897/21.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2020р. між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» (далі - постачальник) укладено договір № 286/1/20/61 про постачання для державних потреб нафти та дистилятів (авіаційний гас) для техніки спеціального призначення, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується у 2020 році поставити замовнику авіаційний гас, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з специфікацією, якою, зокрема, визначено строк поставки з 01.11.2020р. по 30.11.2020р.

Відповідно до п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товару у кількості, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ договору; нести ризики, яких може зазнати товар до моменту належного передачі та приймання товару одержувачем замовника.

Згідно Специфікації постачальник зобов`язується постачати у 2020 році продукцію в кількості 2 060,0 т. у строки з 01.11.2020 року по 30.11.2020 року.

31.01.2019р. між позивачем та компанією Coral Energy DMCC було укладено договір №СD-FF/310119 на поставку позивачу авіаційного палива Джет А-1.

07.10.2020 компанія Coral Energy DMCC повідомила позивача про продовження строку постачання позивачу авіаційного палива Джет А-1 до 31.12.2020р., у зв`язку з світовою економічною рецесією, яка викликана пандемією Covid-19.

27.11.2020р. позивач звернувся до відповідача з листом №27/11-20/1, в якому викладено пропозицію продовжити строк поставки продукції до 31.12.2020р.

23.12.2020р. позивач звернувся до відповідача з листом №23-12-5/21, в якому викладено пропозицію продовжити строк поставки продукції до 31.12.2020р. та до якого додано копію висновку Київської торгово-промислової палати про істотну зміну обставин від 21.12.2020р. №1703-4/695.

За умовами п. 8.2. договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Пунктом 8.3. договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

У висновку Київської торгово-промислової палати від 21.12.2020р. №1703-4/695 зазначено, що у зв`язку з настанням істотної зміни обставин за ст. 652 ЦК України ТОВ «Фірма «Фідея» має право вимагати перегляду та внесення змін до умов Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення від 28.08.2020р. №286/1/20/61 в частині перенесення термінів постачання продукції до 31.12.2020. При недосягненні згоди сторонами щодо приведення договору від 28.08.2020р. №286/1/20/61 у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, на вимогу ТОВ «Фірма «Фідея» Договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Одночасне існування умов, що відповідно до частини 2 статті 652 ЦК України є необхідними для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання договору, вимагає з`ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Першою умовою є умова про те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Відповідно до даної умови, події, що нібито викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати «істотною зміною обставин» повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору. Названа умова є відсутньою якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які створили ускладнення, або іншими словами «істотну зміну обставин», створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення.

Другою необхідною умовою є умова про те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Третьою необхідною умовою є умова про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Нормативно-правове та зобов`язальне (договірне) регулювання відносин сторін з моменту укладення договору залишилося незмінним.

Четвертою необхідною умовою є умова про те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов`язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов`язання.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

На підтвердження зміни істотних обставин позивачем надано висновок Київської торгово-промислової палати від 21.12.2020р. №1703-4/695 зазначено, що у зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно за ст. 652 ЦК України ТОВ «Фірма «Фідея» має право вимагати перегляду та внесення змін до умов Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення від 28.08.2020р. №286/1/20/61 в частині перенесення термінів постачання продукції до 31.12.2020. При недосягненні згоди сторонами щодо приведення договору від 28.08.2020р. №286/1/20/61 у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, на вимогу ТОВ «Фірма «Фідея» Договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду.

У свою чергу, у пункті 49 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2020 справі № 910/11888/19 міститься правовий висновок щодо питання застосування положень частини 2 статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні": "Вказаний Закон не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів".

Подібний правовий щодо застосування положень статті 652 ЦК України, викладено в постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 910/291/20.

Правові наслідки об`єктивної неможливості виконання зобов`язань не повинні змінюватись з наслідками дії обставин непереборної сили. Сама по собі дія обставин непереборної сили, яку підтверджує Торгово-промислова палата Сертифікатом, є підставою лише для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, проте не прпиняє його дії. Порушення зобов`язань з боку контрагента боржника не є обставинами, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання боржником, адже останній може закупити товар чи послугу у іншої особи. Останнє випливає з аналізу аб. 2 ч.1 ст. 617 ЦК України, за змістом якої недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання не відноситься навіть до простого випадку.

Направлення позивачем листа від 27.11.2020 вх. 27/11-20/1 про неможливість виконати поставку у визначений договором строк, не свідчить про вчинення ним всіх можливих дій для уникнення прострочення поставки продукції, оскільки, звернення до торгово-промислової палати відбулось 17.12.2020, тобто після закінчення строку поставки товару - 30.11.2020.

Суд першої інстанції вірно врахував, що порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару.

Зазначені обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності, які мали та могли бути передбачені позивачем при укладенні договору з огляду на обізнаність позивача з технічними умовами товару (продукції) та необхідності для його виробництва відповідної сировини.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10.09.2020 у справі № 910/13459/19 та у постанові 24.02.2021 у справі № 910/291/20.

Крім того, як вбачається сторони Договору в пункті 10.1 передбачили, що Договір діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що після закінчення терміну дії договору, продукція визначена в. 1.1 не підлягає постачанню замовнику та не буде прийнята одержувачем замовника за цим Договором.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2022р. у справі № 904/8953/21 залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023, позовні вимоги Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, м. Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 2 496 041,79 грн. за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" на користь Міністерства Оборони України пені за несвоєчасну поставку продукції у розмірі 1 840,51 грн., пені за непоставку продукції у розмірі 765 546,93 грн., штрафу у розмірі 1 728 654,35 грн.

Із сайту Держзакупівлі.онлайн вбачається, що замовником опубліковано звіт про виконання договору №286/1/20/61 від 28.08.2020 сторонами в повному обсязі, що також підтверджується висновком Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 у справі № 910/2048/21 (спір між тими самими сторонами з приводу внесення змін до договору в частині продовження строків поставки).

Враховуючи вимоги п. 10.1, 10.2 Договору колегія суддів зазначає, що строк дії Договору в частині здійснення поставки закінчився 31.12.2020, штрафні санкції за порушення строків поставки стягуто в судовому порядку, що свідчить про припинення зобов`язань за оспорюваним договором, тоді як з позовною заявою про розірвання Договору Товариство звернулося до суду в грудні 2021 року після закінчення строку його дії та виконання, що унеможливлює його розірвання в судовому порядку.

У постановах Верховного Суду, зокрема, від 07.08.2018 у справи № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справи № 910/16750/18, від 14.07.2021 у справи № 911/1442/19, від 21.06.2022 у справі 911/3276/20 викладено правовий висновок, відповідно до якого розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Враховуючи викладене вище, висновок місцевого господарського суду про недоведеність позивачем наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути розірваним за рішенням суду є обгрунтованим.

Крім того, правовідносини між сторонами вже неоднаразово розглядались судами у справах № 910/21123/20 ( розірвання договору №286/1/20/61 від 28.08.2020), № 910/2048/21 (внесення змін до договору №286/1/20/61), № 904/8953/21(стягнення штрафних санкцій), № 910/7896/20 (визнання банківської гарантії № 401-18/57 від 08.05.2020 року такою, що не підлягає виконанню), № 910/10101/21 (Стягнення 615000,00 грн.за банківською гарантією), що свідчить про намагання позивача переглянути рішення суду яким стягнуто штрафні санкції та банківську гарантію, шляхом подання повторного позову про розірвання договору у справі № 910/21897/21.

Агрументи апелянта в частині відсутності у прокурора повноважень для вступу у справу та порушення принципу рівноправності сторін, відхиляються судом апеляційної інстанції як неспроможні, оскільки спеціалізована прокуратура у сфері оборони вже здійснювала представництво Міністерства оборони України у справі № 904/8953/21 про стягнення штрафних санкцій за оспорюваним договором, отже, враховуючи наведені обставини участь прокурора в розуміні вимог ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» спрямована на контроль та захист інтересів держави у правовідносинах, що виникли між державою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" та не свідчить по порушення рівноваги сторін у даній справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Фідея" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/21897/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/21897/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 05.07.2023

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді В.А. Корсак

Є.Ю. Пономаренко