ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. Справа № 911/1872/22

За позовом Фізичної особи-підприємця Шевчук Ігора Леонідовича, АДРЕСА_1

до Тетіївського районного підприємства по будівництву (Райагробуд), 09801, Київська область, місто Тетіїв, вулиця Центральна, будинок 164

про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Фізична особа-підприємець Шевчук Ігор Леонідович (далі ФОП Шевчук І.Л.) звернувся до господарського суду з позовом до Тетіївського районного підприємства по будівництву (Райагробуд) (далі Райагробуд) про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просить зобов`язати відповідача виконати умови Договору оренди нежитлового приміщення № 3 від 27.06.2022, повернути у користування з наданням безперешкодного доступу ФОП Шевчуку І.Л., його персоналу, відвідувачам (клієнтам, транспорту) до орендованих приміщень визначених пунктом 1.1 Договору оренди нежитлового приміщення №3 від 27.06.2022, а саме приміщення площею 47,9 кв. м, приміщення площею 16,60 кв. м, приміщення площею 34,6 кв. м, приміщення площею 46,8 кв. м загальною площею 145,9 кв. м, розташовані на другому поверсі адміністративної будівлі, та нежитлове приміщення, розташоване на території підприємства під назвою "бетонний цех з добудовою" площею 260,3 кв. м, які розташовані за адресою: м. Тетіїв, вул. Центральна (Карла Маркса), 164, а також зобов`язати відповідача утриматись від вчинення дій, направлених на перешкоджання здійсненню господарської діяльності ФОП Шевчуку І.Л. в орендованих приміщеннях.

В обґрунтування позовних вимог ФОП Шевчук І.Л. посилається на статті 526,629, 774 Цивільного кодексу України, статті 193, 283, 291 Господарського кодексу України та зазначає, що 28.08.2022 він дізнався про зламані Демцюрою Ю.М. двері в орендованих приміщеннях, вхід до яких заблоковано відповідачем в особі директора Демцюри Ю.М. та змінено замки на вхідних дверях у будівлю, внаслідок чого позивач не в змозі потрапити в орендовані ним приміщення.

Відповідач до 25.05.2023 проти позову заперечував, стверджував, що договір оренди нежитлового приміщення №3 від 27.06.2022 є підробленим, складений на збиткових для Райагробуду умовах, і його примірник у відповідача відсутній.

Проте 25.05.2023 у заяві, яка підписана головою Райагробуд Сеньком В.М., який був присутній у судовому засіданні 25.05.2022, відповідач визнав позовні вимоги та просить ухвалити рішення про задоволення позову.

Ухвалою від 29.06.2023 відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову, і суд продовжив судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи та відео, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

Колективним підприємством по будівництву Райагробуд (орендодавець) в особі голови Сенька Віктора Михайловича та ФОП Шевчуком Ігорем Леонідовичем (орендар) 27.06.2022 укладений договір №3 оренди нежитлового приміщення (далі Договір оренди), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежилі приміщення площею 47,9 кв. м, приміщення площею 16,60 кв. м, приміщення площею 34,6 кв. м, приміщення площею 46,8 кв. м загальною площею 145,9 кв. м, розташовані на другому поверсі адміністративної будівлі, та нежитлове приміщення, розташоване на території підприємства під назвою "бетонний цех з добудовою" площею 260,3 кв. м, які розташовані за адресою: м. Тетіїв, вул. Центральна, 164.

Об`єкт оренди буде використовуватися орендарем для обслуговування, ремонту побутової техніки та роботи з металом (пункт 1.2 Договору).

Згідно пунктів 2.1 2.3 приймання-передача об`єкта оренди здійснюється повноважними представниками сторін не пізніше 28.06.2022 за актом. При передачі об`єкта оренди складається акт здачі-приймання. Об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання.

Строк договору оренди починається з дати підписання акту здачі-приймання і закінчується 28.05.2025 (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до пунктів 4.1 4.3 за орендоване приміщення орендар в розрахунку на місяць сплачує орендну плату в розмірі 100,00грн за всю площу об`єкту оренди. Орендна плата нараховується з дати підписання акту приймання-передачі (тобто, з 28.06.2022). Якщо користування об`єктом оренди здійснювалось орендарем неповний місяць, орендна плата зменшується пропорційно до кількості фактичного користування об`єктом. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку один раз на рік, але не пізніше 28 червня наступного року. Орендна плата не нараховується орендодавцем та не підлягає сплаті орендарем за час, коди орендар не буде мати можливості використовувати за цільовим призначенням з вини орендодавця.

За умовами пункту 5.1 Договору орендодавець має право у робочі години закладу орендаря здійснювати перевірку порядку використання орендарем об`єкта оренди та його стану у відповідності до умов даного Договору за попередньою домовленістю з представником орендаря та у його присутності; орендодавець зобов`язаний письмово попередити орендаря про бажання провести огляд приміщення щонайменше як за 48 годин.

Обов`язки орендодавця визначені підпунктами 5.2.1 5.2.15 пункту 5.2 Договору.

Зокрема, орендодавець зобов`язаний забезпечити об`єкт оренди електропостачанням не менше 2000 кВт безперебійно (категорія надійності ІІ) для подальшого підключення освітлення і силового устаткування; прокласти додаткові інженерні мережі до об`єкта оренди; забезпечити обслуговування та прибирання прилеглої до об`єкту оренди території, належне функціонування та працездатність системи пожежогасіння, загальну охорону об`єкту оренди та паркінгу, прибирання снігу (при його наявності); протягом строку оренди забезпечити безперешкодний доступ та проїзд до орендованих нежитлових приміщень орендарю та усім іншим користувачам та відвідувачам без додаткової оплати.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оренди орендар має право встановити телекомунікаційні мережі, системи відео нагляду та їх підтримку, розміщувати зовні та всередині об`єкта оренди інформаційні вивіски, стенди з інформацією про заклад орендаря та рекламні матеріали, які стосуються діяльності орендаря; здійснювати ремонтні роботи, необхідні для адаптації використання об`єкта оренди відповідно до цілей та умов даного договору; протягом строку оренди орендар разом з усіма іншими користувачами та відвідувачами приміщення, в якому знаходиться об`єкт оренди, має право вільного проходу усіма приміщеннями, які відводяться орендодавцем для спільного (загального) користування, територією, що прилягає до приміщення, без додаткової оплати.

За умовами пункту 6.2 Договору оренди орендар зобов`язується використовувати об`єкт оренд за його цільовим призначенням; встановити телекомунікаційні мережі, системи відео нагляду та їх підтримку; у разі необхідності, самостійно і за рахунок орендних платежів здійснювати поточний ремонт протягом терміну оренди; не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову, добудову та перепланування об`єкта оренди.

Орендарю надається дозвіл передавати орендоване приміщення в суборенду без письмового дозволу орендодавця (пункт 6.3 Договору).

Колективним підприємством по будівництву Райагробуд (орендодавець) в особі голови Сенька Віктора Михайловича та ФОП Шевчуком Ігорем Леонідовичем (орендар) 28.06.2022 складений акт прийому-передачі до договору №3 оренди нежитлових приміщень про те, що орендар передав, а орендодавець прийняв в оренду нежилі приміщення площею 47,9 кв. м, приміщення площею 16,60 кв. м, приміщення площею 34,6 кв. м, приміщення площею 46,8 кв. м загальною площею 145,9 кв. м, розташовані на другому поверсі адміністративної будівлі, та нежитлове приміщення, розташоване на території підприємства під назвою "бетонний цех з добудовою" площею 260,3 кв. м, які розташовані за адресою: м. Тетіїв, вул. Центральна, 164 (Карла Маркса, 156); технічний стан приміщень на момент здачі в оренду відповідає характеристикам, які описані в Договорі оренди, дефектів не виявлено.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб,що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої цієї підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 291 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач, встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальність за порушення зобов`язання визначені нормами глави 51 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, яке встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та морально шкоди.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 Кодексу).

За змістом частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами першою, другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом був оглянутий оригінал Договору №3 оренди нежитлового приміщення від 27.06.2022.

Незважаючи на вкрай невигідні, збиткові для орендодавця умови цей Договір оренди у встановленому порядку не був змінений, не був розірваний, не був визнаний недійсним.

А тому Договір оренди є діючим.

Таким чином, позивач і відповідач перебувають в договірних відносинах.

Об`єкт оренди переданий орендодавцем (відповідачем) орендарю (позивачу), що підтверджується актом приймання-передачі від 28.06.2022.

Докази повернення об`єкта оренди орендодавцю відсутні.

Заявлені позивачем вимоги, які він вважає вимогами про усунення перешкод, по своїй суті є вимогами про зобов`язання відповідача виконувати договірні зобов`язання орендодавця, які носять не одноразовий характер (як то передати грошові кошти чи майно), а повинні виконуватись на постійній основі протягом всього періоду дії Договору оренди.

Позов орендаря майна про усунення перешкод у здійсненні ним права користування орендованим майном (негаторний позов) відповідає способу захисту, визначеному у пункті 3 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, - припинення дії, яка порушує право. Цей спосіб захисту пов`язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Однієї з умов застосування негаторного позову є відсутність між сторонами спору договірних відносин.

Натомість якщо вчинене особою порушення було можливе лише як вчинене певною особою через її статус у договірному чи іншому зобов`язальному правовідношенні з власником (орендарем), то негаторний позов не може бути заявлено, а право власника (орендаря) має захищатися за допомогою зобов`язально-правових способів.

У разі порушення зобов`язання відповідно до положень статті 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, яке встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та морально шкоди.

Надані позивачем в підтвердження своїх вимог письмові докази (листи Відділення поліції №3 Білоцерківського районного управління поліції, талони-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію) щодо недопуску ОСОБА_1 позивача до об`єкту оренди та відео (диск, доданий до позовної заяви) не містять доказів невиконання саме орендодавцем (Райагробудом) своїх договірних зобов`язань перед позивачем.

Рішення суду про зобов`язання відповідача протягом всього періоду дії договору оренди виконувати передбачені цим договором зобов`язання не матиме наслідком відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин, не забезпечить виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Таке рішення не є реальним для виконання.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

Позивач у заяві від 12.10.2022 про усунення недоліків позовної заяви вказав, що судові витрати складаються із суми судового збору 2 481,00грн.

Відповідач у відзиві на позов визначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у сумі 5 100,00 22 500,00грн, яка складається із витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги 5 000,00 20 000,00грн, і послуг зв`язку, поштових, транспортних та інших витрат 100,00 2 500,00грн.

Докази понесення витрат на правничу (правову) допомогу на час ухвалення цього рішення до матеріалів справи не надані.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст рішення складено та підписано: 04.07.2023