УХВАЛА

м. Київ

04.07.2023Справа № 15/76

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши

скаргу Державного агенства резерву України

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту

державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О.

у справі № 15/76

за позовом Державного комітету України з державного матеріального резерву

до Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат"

про стягнення 12 909 310,00 грн.

Без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

Державний комітет України з державного матеріального резерву звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про стягнення 13 656 243,35 грн. штрафних санкцій (у тому числі 12 909 310,00 грн. штрафу та 746 933,35 грн. пені) за невиконання умов мирової угоди у справі № 42/548Т, яка була затверджена ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2007.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2009 № 09-13/185 позовну заяву направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2009 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 15/76.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2009 (суддя Хоменко М.Г.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2010, позов державного комітету України з державного матеріального резерву задоволено частково, стягнуто з казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Державного комітету України з державного матеріального резерву 746 933, 35 грн. пені, стягнуто з Казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Державного бюджету України 7 469, 33 грн. витрат по сплаті державного мита та 17, 09 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в іншій частині позову державного комітету України з державного матеріального резерву було відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано накази від 09.03.2010.

28.06.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла скарга Державного агенства резерву України на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О., в якій заявник просить суд: 1) прийняти до розгляду скаргу на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О.; 2) скасувати постанову ВП № НОМЕР_1 від 09.05.2023 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.03.2010, як таку, що не відповідає чинному законодавству України; 3) визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними; 4) зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.03.2010.

На підставі розпорядження Керівника апарату суду № 05-23/586/23 від 28.06.2023, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 15/76, зареєстрованих за № 01-20/5139/23, між суддями, у зв`язку зі звільненням Хоменка М.Г., в провадженні якого перебувала справа № 15/76.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 15/76, зареєстрованих за № 01-20/5139/23, між суддями, скаргу Державного агенства резерву України на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд судді Привалову А.І.

Розглянувши подану скаргу, суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.

15.12.2017р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з поданої скарги, заявником оскаржується постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. ВП № НОМЕР_1 від 09.05.2023 про закінчення виконавчого провадження та дії, пов`язаної з її винесенням.

Скаргу до суду заявник направив 26.06.2023, стверджуючи при цьому, що отримав оскаржувану постанову тільки 15.06.2023. Однак, до скарги не додано жодного доказу, з якого вбачається, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. ВП НОМЕР_1 від 09.05.2023 була отримана Державним агенством резерву України саме 15.06.2023 та саме з цієї дати необхідно обраховувати десятиденний строк на оскарження дій державного виконавця.

За змістом ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Частиною 2 статті 170 ГПК України встановлено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є, зокрема, виконавець, сторони виконавчого провадження. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Судом встановлено, що до скарги на дії державного виконавця не додано жодних доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), а саме боржнику: ДП «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про повернення скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Правнича компанія «Справа» на дії державного виконавця без розгляду.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 118, 170, 232, 234, 235, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Правнича компанія «Справа» на дії державного виконавця поврнути без розгляду.

2. Звернути увагу заявника, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов