ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Черкаси справа №925/526/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» (вул.Дерев`янка, 19, м.Умань, Черкаська область, 20300, ідентифікаційний код 03361419)

до Черкаського обласного дочірнього підприємства акціонерної компанії «Хліб України» (вул.Чехова, 53, м.Черкаси, Черкаська область, 18006, ідентифікаційний код 24414404)

про стягнення 427 789,94 грн,

за участю представниці позивача Драчевської Л.М., за довіреністю,

Приватне акціонерне товариство «Уманьгаз» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Черкаського обласного дочірнього підприємства акціонерної компанії «Хліб України», у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з розподілу природного газу у сумі 427 789,94 грн, з яких основний борг 301 000,00 грн, інфляційні втрати у сумі 27279,26 грн, 3% річних у сумі 5775,54 грн та пеня у сумі 93735,14 грн. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6416,86 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за типовим договором розподілу природного газу, а саме не сплачує вартість послуги з розподілу природного газу за цим договором у визначеному розмірі, внаслідок чого станом на 01.01.2023 у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за послуги з розподілу природного газу у сумі 301 000,00 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку разом із інфляційними витратами, річними та пенею.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копії доданих до неї документів - листом з описом вкладення з поіменним переліком документів, який повинен містити номер поштового відправлення на ім`я відповідача та фінансовий чек.

25.04.2023 представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків до якої долучив копію опису-вкладення до поштового направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів, який містить номер поштового відправлення разом із копією розрахункового документа.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Підготовче засідання у справі призначено об 10 год 30 хв 16.05.2023.

Протокольною ухвалою від 16.05.2023 суд відклав підготовче засідання у справі до 14 год 30 хв 31.05.2023.

Протокольною ухвалою від 31.05.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті об 10 год 15 хв 21.06.2023.

У судовому засіданні 21.06.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, яка вказана позивачем у позові та є адресою його місцезнаходження (судом був замовлений витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте вручену відповідачу (його представнику) не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, відповідача було повідомлено шляхом направлення ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.05.2023 на адресу місцезнаходження відповідача, проте ухвала суду вручену відповідачу (його представнику) не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем реєстрації відповідача - Черкаського обласного дочірнього підприємства акціонерної компанії «Хліб України» є вул. Чехова, 53, м. Черкаси, Черкаська область, 18006 та на яку суд направляв ухвалу про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на наведені правові норми, суд вважає, що ним виконано обов`язок щодо належного повідомлення відповідача, тому справа підлягає розгляду, з метою забезпечення на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання ним відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивача та дослідивши наявні у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 між Приватним акціонерним товариством «Уманьгаз» (Оператор ГРМ, позивач) та Черкаським обласним дочірнім підприємством акціонерної компанії «Хліб України» (споживач, відповідач) було укладено типовий договір розподілу природного газу №490/21 (далі типовий договір). Цей типовий договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1 типового договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодексу газорозподільних систем) (пункт 1.2 типового договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3 типового договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1 типового договору).

Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальника підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (пункт 3.1 типового договору).

За умови включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу (пункт 3.2 договору).

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу споживача буде перевищувати, підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу (пункт 3.3 типового договору).

Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункти 5.1 типового договору).

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача (пункт 5.2 типового договору).

Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору (пункт 5.4 типового договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.1 типового договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (пункт 6.2 типового договору).

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3 типового договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 6.4 типового договору).

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (пункт 6.6 типового договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.8 типового договору).

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором (пункт 8.2 типового договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1 типового договору).

Типовий договір підписаний уповноваженими представниками Оператора ГРМ та споживача та скріплений відповідними печатками підприємств.

На виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем типового договору, позивачем у період з січня 2022 року до грудня 2022 року надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 351 000,00 грн, що підтверджується відомістю розрахунків з клієнтами та відповідними актами наданих послуг №0000-000382 від 31.01.2022, №0000-000799 від 28.02.2022, №0000-001173 від 31.03.2022, №0000-002368 від 31.05.2022, №0000-002094 від 30.06.2022, №0000-003225 від 31.07.2022, №0000-003866 від 31.08.2022, №0000-004562 від 30.09.2022, №0000-5263 від 31.10.2022, №0000-5984 від 30.11.2022, які підписані уповноваженими представниками Оператора ГРМ та споживача та скріплені відповідними печатками підприємств.

Проте, як встановлено судом, відповідач у повному обсязі за надані послуги не розрахувався з позивачем, сплативши на користь останнього 50000,00 грн, заборгувавши позивачу 301 000,00 грн вартості наданих послуг у 2022 році.

30.09.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію щодо сплати заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, проте дана претензія представнику відповідача вручена не була та як наслідок залишилась без відповіді та без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу разом з нарахованими на неї інфляційними витратами, пенею та річними.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Між сторонами виникли правовідносини на підставі договору розподілу природного газу, регулювання яких здійснюється нормами Закону України «Про ринок природного газу», Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2494 від 30.09.2015 (далі Кодекс газорозподільних систем).

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу».

Так, за змістом статті 1 цього Закону України «Про ринок природного газу» надано визначення термінів «газорозподільна система», якою є технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам (пункт 6), а також «розподіл природного газу», яким є господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (пункт 33).

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до частини 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

У частині 4 статті 179 Господарського кодексу України зазначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Пунктом 2 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498 (далі - типовий договір), в порядку, визначеному цим розділом.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли відносини з надання послуг з розподілу природного газу на підставі укладеного між ними типового договору розподілу природного газу. На виконання умов цього договору позивачем у період з січня 2022 року до грудня 2022 року надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 351 000,00 грн, що підтверджується відомістю розрахунків з клієнтами та відповідними актами наданих послуг.

Відсутність претензій відповідача щодо неналежного надання послуг позивачем з розподілу природного газу чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання позивачем як Оператором ГРМ своїх зобов`язань за договором.

За умовами пункту 6.6 договору, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Отже, в силу наведених норм, після отримання послуг з розподілу природного газу, у відповідача винник обов`язок з оплати їх вартості до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Водночас, судом встановлено, що за надані послуги з розподілу природного газу, відповідач розрахувався з позивачем частково, сплативши на його користь 50000,00 грн, що підтверджене відомістю розрахунків з клієнтами, що міститься у матеріалах справи. Станом на 01.01.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 301 000,00 грн, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами (зокрема актами наданих послуг, які підписані уповноваженими представниками Оператора ГРМ та споживача та відомістю розрахунків з клієнтами). Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про примусове стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за договором розподілу природного газу у сумі 301 000,00 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (стаття 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за несвоєчасну оплату вартості наданих послуг передбачена договором у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором. Згідно з умовами договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

За порушення строків оплати послуг з розподілу газу позивач нарахував відповідачу 93735,14 грн за період прострочення з 09.03.2023 до 09.04.2023, з врахуванням сум щомісячних платежів.

Судом було перевірено розрахунок пені позивача та встановлено, що розрахунок пені позивачем здійснено невірно, з огляду на положення умов договору та виникнення права позивача на таке нарахування. Так, суд вважає за необхідне зазначити, що право на нарахування пені за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу (після 10 числа місяця наступного за звітним) і з врахуванням вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом був зроблений власний розрахунок пені за допомогою калькулятора програми «Ліга-Закон» з врахуванням наведених вище положень законодавства та вихідних даних та встановлено, що вірний розмір пені за спірний період з урахуванням шестимісячного строку нарахування пені становить 65652,81 грн, тому суд задовольняє вимогу про стягнення пені саме у такому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

Позивач нарахував відповідачу 5775,54 грн 3% річних за період прострочення з 09.03.2022 до 09.04.2023 та 27279,26 грн інфляційних витрат, які також просить стягнути з відповідача. Судом зроблений перерахунок з врахуванням наведених вище положень законодавства та вихідних даних та встановлено, що розмір 3% річних за вказаний період становить 5736,54 грн, а розмір інфляційних витрат становить 32203,45 грн.

Відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача річних та інфляційних витрат у сумі 27279,26 грн інфляційних витрат, 5736,08 грн 3% річних.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» до Черкаського обласного дочірнього підприємства акціонерної компанії «Хліб України» підлягають до часткового задоволення у частині стягнення з відповідача на користь позивача 301 000,00 грн основної заборгованості, 65652,81 грн пені, 27279,26 грн інфляційних витрат, 5736,08 грн 3% річних

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки у сумі 5995,03 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволено частково.

2.Стягнути з Черкаського обласного дочірнього підприємства акціонерної компанії «Хліб України» (вул.Чехова, 53, м.Черкаси, Черкаська область, 18006, ідентифікаційний код 24414404) на користь Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» (вул.Дерев`янка, 19, м.Умань, Черкаська область, 20300, ідентифікаційний код 03361419) 301 000,00 грн основної заборгованості, 65652,81 грн пені, 27279,26 грн інфляційних витрат, 5736,08 грн 3% річних та 5995,03 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 29.06.2023.

Суддя О.І.Кучеренко