РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2023Справа № 910/8875/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Одеського міського центру зайнятості (вул. Генерала Петрова 22-В, Одеса, Одеська область, 65078, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, Київ, 03150, )

про стягнення 27 641, 74 грн,

Без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Одеський міський центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 27 641,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі заяви від 06.09.2021 про надання статусу безробітного від 03.09.2021 за період з 06.09.2021 по 02.12.2021 виплачено ОСОБА_1 26 013, 33 грн допомоги по безробіттю та за період з 23.11.2021 по 01.12.2021 1628, 41 грн вартості професійного навчання. Однак, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 у справі №521/13521/21 вказану особу поновлено на роботі на посаді начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 27 641, 74 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8875/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 05.10.2022 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Єжи Гедройця, буд. 5, Київ, 03150.

Вказана ухвала була вручена представнику відповідача за довіреністю 21.11.2022, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення №815.

Отже, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до Одеського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, якою просила надати їй статус безробітного відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".

Наказом Одеського міського центру зайнятості від 06.09.2021 №НТ210906 ОСОБА_1 надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю з 06.09.2021, відкладено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги або інших виплат при звільненні з ПОУ або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку з 06.09.2021 по 09.09.2021 та поновлено виплату допомоги по безробіттю з 10.09.2021.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 у справі №521/13521/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано наказ Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку із скороченням чисельності працівників, скасовано наказ регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № 583/ОС від 09.08.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку із скороченням штату, поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.08.2021 до дати ухвалення рішення, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.06.2022 у справі №521/13521/21 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 залишено без змін.

В той же час, відповідно до наказу Акціонерного товариства "Українська залізниця" №880/ос від 02.12.2021 скасовано наказ від 09.08.2021 №583/ОС про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби "Служби реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку із скороченням штату відповідно до п. 1. ст. 40 Кодексу законів про працю України, поновлено з 10.08.2021 ОСОБА_1 на посаді начальника служби "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", здійснено виплату ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць з утриманням з цієї суми передбачених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при її виплаті.

29.12.2021 ОСОБА_1 подано до Одеського міського центру зайнятості заяву про припинення її реєстрації як безробітної у зв`язку з її поновленням на роботі за рішенням суду на підставі наказу роботодавця.

Наказом Одеського міського центру зайнятості від 29.12.2021 №НТ211229 у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітної ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки головного бухгалтера Одеського міського центру зайнятості від 12.01.2022 за період з 06.09.2021 по 02.12.2021 безробітною ОСОБА_1 було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 26 013, 33 грн.

Крім того, під час періоду реєстрації ОСОБА_1 як безробітної, за її особистою заявою про направлення на професійне навчання (підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації) за спеціальністю "сучасні технології бухгалтерського обліку та фінансової звітності" від 22.11.2021 та з метою удосконалення професійних знань, умінь та навичок і підвищення конкурентоспроможності безробітної особи на ринку праці, Одеським міським центром зайнятості було організовано професійне навчання безробітної особи за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового держаного соціального страхування на випадок безробіття у Державному навчальному закладі "Одеський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості із строком навчання 70 годин у період з 23.11.2021 по 06.12.2021.

Відповідно до довідки головного бухгалтера Одеського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості (додаток до листа від 06.01.2022 №03/01-15) вартість навчання ОСОБА_1 з 23.11.2021 - 01.12.2021 склала 1628, 41 грн.

14.01.2022 Одеський міський центр зайнятості звернувся до Акціонерного товариства "Українська залізниця" із претензією про відшкодування коштів, у якій зазначив про необхідність повернення 26 013, 33 грн допомоги по безробіттю та 1 628, 41 грн витрат на професійне навчання на підставі ст. 34, 35 "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у строк, встановлений ч. 6 ст. 222 Господарського кодексу України.

Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про відшкодування 27 641, 74 грн заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю також припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджується перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітної в Одеському міському центру зайнятості з 06.09.2021 та зняття її з такого обліку, припинення виплат по безробіттю з 29.12.2021 у зв`язку із поновленням останньої на посаді рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Приписами ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що з роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, положеннями статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2021 у справі №521/13521/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано наказ Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № 356/ОС від 03 серпня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку із скороченням чисельності працівників, скасовано наказ регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за № 583/ОС від 09.08.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку із скороченням штату, поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.08.2021 до дати ухвалення рішення, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини, від 25.07.2002, "Справа "Совтрансавто-Холдинг" проти України" п. 72 "В. Оцінка Суду").

Отже, незаконність звільнення відповідачем ОСОБА_1 з посади начальника служби структурного підрозділу "Служба реформування та регіональної координації" регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", встановлена судовим рішенням, яким, зокрема, і поновлено на посаді вказану особу, а тому відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України зазначені обставини не підлягають повторному доказуванню.

За таких обставин, оскільки судовим рішенням у справі №521/13521/21 скасовано наказ відповідача № 583/ОС від 09.08.2021 про звільнення ОСОБА_1 , який став підставою для втрати заробітної плати та подальшому - для призначення та виплати допомоги по безробіттю, позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплачених сум у відповідності до ст.ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Матеріалами справи підтверджено, що за період перебування на обліку у центрі зайнятості з 06.09.2021 по 02.12.2021 позивач виплатив ОСОБА_1 26 013, 33 грн допомоги по безробіттю, а також здійснив оплату професійного навчання останньої у розмірі 1 628, 41 грн.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів відшкодування відповідачем вказаних виплат позивачу матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідач по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем в розумінні частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що вказане не є покладенням на відповідача подвійної компенсації, а є встановленим законом обов`язком компенсації здійсненої безробітному виплати.

Частина 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" не передбачає жодних підстав чи можливостей зменшити суму виплаченого забезпечення безробітному та вартості наданих йому соціальних послуг, які підлягають відшкодуванню роботодавцем у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, в тому числі, і на суму коштів, стягнутих в якості оплати за час вимушеного прогулу.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду у справах №914/1875/17 від 09.07.2018 та №914/2087/17 від 12.06.2018.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахування вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 74-77, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, Київ, 03150, ) на користь Одеського міського центру зайнятості (вул. Генерала Петрова 22-В, Одеса, Одеська область, 65078, ) заборгованість з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітній ОСОБА_1 у розмірі 27 641 (двадцять сім тисяч шістсот сорок одну) грн 74 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА