ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" червня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2469/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участі секретаря судового засідання Курко Ю.О.

розглянувши справу № 916/2469/22 за правилами загального позовного провадження

за позовом: Одеського національного медичного університету /, адреса - 65082, м. Одеса, провул. Валіховський, 2, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕНА" /, адреса - 65026, м. Одеса, вул. Пастера, 9/

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях /, адреса - 65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, e-mail: /

про стягнення заборгованості у розмірі 262 839,41 грн та зобов`язання вчинити дії

за участі представників сторін:

від позивача: Щур А.В. в порядку самопредставництва юридичної особи;

від відповідача: Бевз О.В. - керівник;

від третьої особи: Іванова Т.В. в порядку самопредставництва органу державної влади.

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 року Одеський національний медичний університет звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 2557/22/ до товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕНА" з вимогами про:

1. Стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.11.2014 року у розмірі 177 390,96 грн, з яких:

- орендна плата за вересень 2021 року - серпень 2022 року - 45 298,54 грн;

- відшкодування експлуатаційних видатків за вересень 2021-серпень 2022 - 7868,50 грн;

- відшкодування податку на землю за вересень 2021- серпень 2022 р.р. - 13 915,24 грн;

- відшкодування за електричну енергію за вересень 2021- квітень 2022 р.р. - 5233,30 грн;

- відшкодування за водопостачання та водовідведення за вересень 2021- квітень 2022 р.р. - 1936,39 грн;

- відшкодування за вивіз сміття за серпень 2021 - серпень 2022 р.р. - 179,54 грн;

- відшкодування за теплопостачання за листопад 2021 - березень 2022 р.р. - 18336,58 грн;

- відшкодування за повірку лічильників за серпень 2022 року - 38,89 грн;

- неустойка - 71 855,04 грн;

- пеня - 12 728,94 грн.

2. Зобов`язання звільнити орендоване майно та підписати акт приймання-передавання майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.11.2014 року.

Позов пред`явлено на підставі ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, 509, 525, 526, 533, 549, 610, 759, 762, 763, 773, 785 ЦК України, ст.ст. 193, 230, 232, 284, 291 ГК України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою суду від 28.09.2022 року залишено без руху позовну заяву Одеського національного медичного університету вх. № 2557/22 від 23.09.2022 року; зобов`язано позивача надати суду у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви.

12.10.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків /вх. № 22338/22/ на виконання вимог ухвали від 28.09.2022 року.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2469/22; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.11.2022 р. о 10:00год; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

17.11.2022 року о 10:00 год підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії через екстрені відключення світла в Одеському регіоні.

Ухвалою суду від 18.11.2022 року призначено підготовче засідання по справі № 916/2469/22 на 14.12.2022 р. о 10:00 год.

У підготовчому засіданні 14.12.2022 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 18.01.2023 року на 11:30 год.

У підготовчому засіданні 18.01.2023 року судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.02.2023 року на 12:45 год.

31.01.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях /вх. № 3071/22/, в яких третя особа вказує, що позовні вимоги заявлені позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору оренди від 06.10.2000 року, та лише у межах 50 % на користь балансоутримувача відповідно до п. 3.5 договору. Фонд зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року.

22.02.2023 року о 12:45 год судове засідання у справі № 916/2469/22 не відбулося у зв`язку із знаходженням головуючого судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 22.02.2023 року.

Після виходу головуючого судді Петренко Н.Д. з лікарняного ухвалою суду від 27.02.2023 року призначено судове засідання для розгляду справи 916/2469/22 по суті на 05.04.2023 року о 12:30 год.

Разом із тим, 22.02.2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог /вх. № 5720/23/, в якій позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 262 839,41 грн та по день ухвалення рішення. Також позивач просить рішенням стягнути недоплачений розмір судового збору.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року постановлено заяву Одеського національного медичного університету про збільшення розміру позовних вимог /вх. № 5720/23 від 22.02.2023 року/ у справі № 916/2469/22 не приймати до розгляду та повернути Одеському національному медичному університету.

14.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 8015/23/, в якому відповідач просить поновити строк на подання відзиву, закрити провадження у частині позовних вимог, а саме: в частині заборгованості по відшкодуванню за водопостачання та водовідведення за вересень 2021 року - 2022 року у розмірі 1936,39 грн; за вивіз сміття з серпня 2021 року - березень 2022 року у розмірі 136,69 грн; за теплопостачання за період з листопада 221 року - березень 2022 року у розмірі 18 336,58 грн; за електропостачання за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року у розмірі 5 233,30 грн; за експлуатаційні видатки за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року у розмірі 4959,26 грн. В іншій частині вимог відповідач просить відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що 04.01.2021 року спірний договір оренди припинив дію, у зв`язку із чим є неправомірним нарахування орендної плати за період після припинення дії договору та нарахування пені за невнесення орендної плати. За таких обставин відповідач просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення орендної плати за вересень 2021 року по серпень 2022 року у розмірі 45 298,54 грн.

Оскільки нарахування пені у період закінчення строку дії договору є неправомірним, відповідач просить відмовити у задоволенні вимог у цій частині.

Відповідач вказує, що позивачем не наведено правового обґрунтування існування у нього права на відшкодування плати за користування земельною ділянкою у розмірі 13 915,24 грн. Також позивачем не надано доказів розміру земельної ділянки та зареєстрованого за позивачем права власності або право постійного користування земельною ділянкою. У зв`язку із чим відповідач просить відмовити у задоволенні вказаних вимог.

Відповідач зауважує, що право вимагати стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України наділений тільки наймодавець, яким у даному випадку є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях. Позивач є балансоутримувачем спірного майна. Відтак позивач не наділений право вимагати стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Відповідач зауважує, що 29.04.2022 року на виконання вимог балансоутримувача ним було вивезено все майно та повернуто за актом приймання-передачі.

05.04.2023 року на адресу суду надійшло клопотання позивача /вх. № 11057/23/, в якому позивач просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву; залишити без розгляду та повернути відзив; вирішити справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 05.04.2023 року повернуто справу №916/2469/22 на стадію підготовчого провадження.

У судовому засіданні 05.04.2023 року судом за участі представників сторін оголошено перерву на 20.04.2023 року о 09:30 год.

19.04.2023 року на адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку із хворобою директора товариства /вх. № 12815/23/.

20.04.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив /вх. № 12916/23/, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач вказує, що нарахування неустойки у даній справі є, зокрема у зв`язку із неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку його дії. При цьому наявна вина відповідача, який не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим майном не зважаючи на закінчення строку дії договору. При цьому, відповідачем не доведено існування умов, які б перешкоджали йому вчасно повернути майно позивачу у визначений договором оренди строк, а також не надано доказів, що відповідач пропонував позивачу повернути приміщення та підписати акт приймання-передачі приміщення з орендного користування.

Позивач вказує, що у лютому 2023 року з боку товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» та керівництвом Одеського національного медичного університету були помилково підписані Акти приймання - передавання майна станом на 29.04.2022 року, що не відповідало дійсності, та фактичним обставинам справи. Керівництво не було обізнано про дату передачі майна, та більше того, вважало про передання майна ТОВ «ЕЛЕНА» балансоутримувачу станом на лютий 2023 рік. Таким чином, в ході судового засідання було повідомлено про помилково підписані Акти приймання - передачі майна, які не відповідають дійсності, фактичним обставинам, та які помилково підписані станом на 29.04.2022 року, а не підтвердження факту повернення майна ще у квітні 2022 року.

У підготовчому засіданні 20.04.2023 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.05.2023 року на 10:45 год.

24.04.2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог /вх. № 13224/23/, в якій позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 262 839,41 грн та по день ухвалення рішення, з яких:

- орендна плата за вересень 2021 року - січень 2023 року - 66 005,53 грн;

- відшкодування експлуатаційних видатків за вересень 2021-січень 2023 року - 11 505,05 грн;

- відшкодування податку на землю за вересень 2021- січень 2023 року - 20073,82 грн;

- відшкодування за електричну енергію за вересень 2021- серпень 2022 р.р. - 5435,89 грн;

- відшкодування за водопостачання та водовідведення за вересень 2021- квітень 2022 р.р. - 1936,39 грн;

- відшкодування за вивіз сміття за серпень 2021 - серпень 2022 р.р. - 136,69 грн;

- відшкодування за теплопостачання за листопад 2021 - грудень 2022 р.р. - 27 543,18 грн;

- відшкодування за повірку лічильників за серпень 2022 року - 38,89 грн;

- неустойка - 101 436,46 грн;

- пеня - 28 727,51 грн.

Також позивач просить рішенням стягнути недоплачений розмір судового збору.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року залишено без руху заяву Одеського національного медичного університету про збільшення розміру позовних вимог /вх. № 13224/23 від 24.04.2023 року/ у справі № 916/2469/22; зобов`язано позивача надати суду у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні заяви про збільшення розміру позовних вимог.

03.05.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків /вх. № 14631/23/ на виконання вимог ухвали від 25.04.2023 року.

Ухвалою суду від 05.05.2023 року прийнято до розгляду заяву позивача Одеського національного медичного університету про збільшення розміру позовних вимог /вх. № 13224/23 від 24.04.2023 року/ у справі № 916/2469/22.

08.05.2023 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача /вх. № 15180/23/, в яких відповідач просить закрити провадження в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню за вересень 2021 - квітень 2022 р.р. - 1936,39

грн, за вивіз сміття з серпня 2021- березень 2022 р. в сумі 136.69 грн., за

теплопостачання за період з листопада 2021 - березень 2022 р.р. - 18336,58 грн,

за електропостачання з вересня 2021- квітень 2022 р.р. - 5233,30грн. за

експлуатаційні видатки за вересень 2021- квітень 2022 в сумі 4959,26 грн. В іншій частині вимог відповідач просить відмовити у повному обсязі.

Відповідач наголошує на відсутності підстав для стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки за один і той же період, а саме з вересня 2021 року серпень 2022 року.

Відповідач зауважує, що договір оренди припинив свою дію 04.01.2021 року, тобто нарахування пені в період закінчення строку договору оренди є неправомірним.

Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на неповернення об`єкту оренди, оскільки з боку товариства, акт приймання передачі підписаний 29.04.2022року, та цей факт не спростовується позивачем, а отже відсутня вина відповідача.

Відповідач звертає увагу, що позивачем не надано будь-якого правового обґрунтування щодо існування у нього права на відшкодування плати за користування земельною ділянкою.

Крім того, позивачем не надано доказів щодо розмірів земельної ділянки і зареєстрованого за Одеським національним медичним університетом права власності або права постійного користування на земельну ділянку - про відшкодування плати за користування якою заявлено позовні вимоги.

Також відповідач наголошує, що правом вимагати стягнення неустойки з наймача, в разі невиконання ним обов`язку щодо повернення речі, наділений тільки наймодавець, яким відповідно до договору оренди є регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області та Миколаївській областях. В даному випадку позивач, як балансоутримувач, не наділено правом вимагати стягнення неустойки на підставі ч.2 ст.785 ЦК України, оскільки у нього відсутній статус наймодавця нерухомого майна.

10.05.2023 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 15536/23/.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.05.2023 року на 15:00 год.

23.05.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача /вх. № 16941/23/, в яких позивач вказує, що у січні 2023 року відповідачем частково було відшкодовано заборгованість за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року у розмірі 73 415,30 грн.

Позивачем вказує, що відповідач сплатив:

- Заборгованість з орендної плати за період вересень 2021 по лютий 2022 року у сумі - 33 439,72 грн, залишок становить - 32 565,81 грн (який необхідно стягнути);

- Заборгованість з відшкодування експлуатаційних видатків з вересня 2021 по квітень 2022 року у сумі - 4 959,26 грн, залишок становить - 6 545,79 грн (який необхідно стягнути);

- Заборгованість по відшкодуванню податку на землю за період вересень 2021 по квітень 2022 року у сумі - 9 131,88 грн, залишок становить - 10 941,94 грн (який необхідно стягнути);

- Заборгованість по відшкодуванню за електричну енергію за вересень 2021 по квітень 2022 року у зальній сумі - 5435,89 грн (заборгованість повністю сплачена);

- Заборгованість по відшкодуванню за водопостачання та водовідведення за вересень 2021 по квітень 2022 року у загальній сумі 1936,39 грн. (заборгованість повністю сплачена);

- Заборгованість по відшкодуванню за вивіз сміття за період серпень 2021 по квітень 2022 року у загальній сумі - 136,69 грн. (заборгованість повністю сплачена);

- Заборгованість по відшкодуванню за теплопостачання за листопад 2021 по березень 2022 року у загальній сумі - 18 336,58 грн, залишок становить - 9 206,60 грн. (який необхідно стягнути);

- Заборгованість по відшкодуванню за повірку лічильників за серпень 2022 у загальній сумі - 38,89 грн. (заборгованість повністю сплачена).

Сума залишку заборгованості, яку необхідно стягнути (відповідно до сум які розраховані станом на 22.02.2023 року), становить - 59 260,14 грн. Крім того, сплата пені та неустойки за неповернення майна, відповідачем не здійснювалась.

Позивач вказує, що оскільки балансоутримувач має право виступати із ініціативою щодо стягнення з орендаря штрафних санкцій пені та неустойки, бухгалтерською службою Одеського національного медичного університету було нараховано за весь час прострочення пеню у розмірі 28 727,51 грн, та неустойку у розмірі 101 436,46 грн за неповернення майна за актом ОНМедУ.

24.05.2023 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача /вх. № 17085/23/, в яких відповідач наголошує на неправомірності нарахування позивачем орендної плати з вересня 2021 року по серпень 2022 року у розмірі 45 298,54 грн. Відповідач вказує, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення неустойки за прострочення повернення приміщення за період з вересня 2021 року по серпень 2022 року у розмірі 71 855,04 грн.

Відповідач наголошує, що 29.04.2022 року товариством на виконання вимог балансоутримувача /лист від 19.04.2022 року/ було вивезено все майно зі спірного приміщення та повернуто за актом приймання-передачі, який у 3х примірниках знаходиться у розпорядженні позивача. Отже, з 29.04.2022 року майно у приміщенні відсутнє, ключі передані.

У зв`язку із чим відповідач просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення орендної плати, пені, земельного податку, неустойки та звільнення приміщення.

У підготовчому засіданні 24.05.2023 року судом за участі представників учасників справи оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/2469/22 до судового розгляду по суті; судове засідання по суті призначено на 20.06.2023 року об 11:00 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні зауважив, що ціна позову становить 262 839,41 грн, при цьому підтвердив часткову оплату заборгованості відповідачем, про що було зауважено у поясненнях /вх. № 16941/23 від 23.05.2023 року/.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено при безпосередньому дослідженні доказів, 06.11.2000 року між Управлінням охорони здоров`я Одеської міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір Оренди нежитлового приміщення та майна від 06 листопада 2000 року № 61-00, предметом якого було передання орендарю в термінове платне користування приміщення площею 90,15 м2, яке розташовувалось за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 9.

Вказане приміщення орендарем орендувалось з метою розміщення аптеки ТОВ «ЕЛЕНА» /п. 1.3 договору/.

Пунктом 1.4. договору визначено, що строк оренди - десять років з 06 листопада 2000 року по 06 листопада 2010 року.

Згідно пункту 2.2 договору, передання приміщення та майна в оренду здійснюється згідно акту приймання - передання, який являється невід`ємною частиною Договору оренди.

Після закінчення строку дії договору, якщо немає згоди про його продовження на новий строк або у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 10-денний строк здати по акту орендодавцю об`єкти оренди у повному обсязі і технічно справному стані, зі всіма зробленими у ньому покращеннями /п. 4.11 договору/.

За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України і даним договором /п. 8.1 договору/.

07.11.2010 року між Управлінням охорони здоров`я Одеської міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено Додаткову угоду № 145-2010дс - 61/00 до договору оренди № 61//00 від 06.11.2000 року, якою

термін дії договору оренди нежитлового приміщення № 61/00 від 06.11.2000 року продовжено на два роки з 07 листопада 2010 року по 06 листопада 2012 року. Крім того, пунктом 2 додаткової угоди до договору визначено, що розмір площі, яка орендується орендарем з 07.11.2010 року збільшується на 22,25 кв.м. та складає 112.4 кв.м.

Додатковою угодою від 02 квітня 2012 року № 27-2012дс - 61/00 термін дії договору оренди нежитлового приміщення № 61/00 від 06.11.2000 року був продовжений на 2 роки 11

місяців з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2015 року.

Додатковою угодою від 28 жовтня 2013 року № 89-2013дс - 61/00 пункт 3.1. договору викладено в іншій редакції, а саме: «Орендар вносить орендну плату, комунальні платежі та встановлені податки щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 565-р «Про погодження передачі цілісних майнових комплексів комунальних установ «Міська клінічна лікарня № 4» та «Міська клінічна лікарня № 9 ім. професора О.І. Мінакова» в м. Одесі у державну власність», згідно рішення Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3916-VI, наказів Міністерства охорони здоров`я України від 25.11.2014 року №885 та від 05.12.2014 року №941, враховуючи Акт від 04.03.2015 року (та/або 26.02.2015 року) приймання - передачі документів від Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, лист TOB «ЕЛЕНА» від 10.02.2015 року № 30/00909, та з метою приведення Договору від 06.11.2000 року № 61-00 до Типового Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області від 26.02.2015 року № 193 уклали Договір від 04 березня 2015 року про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.11.2000 року № 61-00 (пункт. 10.12. Договору регламентує правовідносини, що склалися з 25.11.2014 року згідно положень статті 631 ЦК України).

Таким чином між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.03.2015 року (Договір від 04.03.2015р. про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.11.2000 року № 61-00), за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: приміщення аптеки на 1 - му поверсі будівлі кардіоревматологічного центру «Міська клінічна лікарня № 9 ім. проф. Мінакова О.І.», загальною площею 112,4 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 9, що обліковується на балансі Одеського національного медичного університету (позивач, Балансоутримувач, ОНМедУТ) вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ ОФ «Інюг - Експертиза» на 19 березня 2012 року і становить 854 000,00 грн.

Майно передається в оренду з метою: розміщення аптеки.

Стан Майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання -передавання.

Розділом 3 Договору оренди визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу, затвердженої

постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 року № 786 (зі змінами) (надалі методика

розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди листопад 2014р. - 6874,13 грн.

Пунктом 3.5 визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів

України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного

доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 50 % надсилається Орендарем Орендодавцеві

Пунктом 3.6. визначено, що Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день сплати.

Пунктом 3.7 визначено, що За ініціативою Орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується у судовому порядку.

Пунктом 3.11. визначено, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання - передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Розділом 10. пункту 10.1 Договору визначено, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, який діє з моменту підписання його сторонами.

Пунктом 10.4. визначено, що у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу уповноваженому управляти об`єктом оренди, наданих Орендодавцю у встановлений законодавством термін.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження /п. 10.9 договору/. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та орендодавцем акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендодавця /п. 10.10 договору/.

04.03.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі ОНМУ до договору оренди від 06.11.2000 року № 61-00. Відповідно до акту орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: приміщення аптеки на 1 - му поверсі будівлі кардіоревматологічного центру «Міська клінічна лікарня № 9 ім. проф. Мінакова О.І.», загальною площею 112,4 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 9, що обліковується на балансі Одеського національного медичного університету (позивач, Балансоутримувач, ОНМедУТ) вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ ОФ «Інюг - Експертиза» на 19 березня 2012 року і становить 854 000,00 грн.

19.06.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 25.11.2014 року (обліковий номер № 73) нерухомого майна, що належить до державної власності. Вказаним договором сторони домовилися викласти п. 1.1 договору в наступній редакції: «орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме приміщення аптеки на 1му поверсі будівлі кардіоревматологічного центру «Міська клінічна лікарня № 9 ім. проф. Мінакова О.І.», площею 67,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 9, що перебуває на балансі ОНМУ, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ ОФ «Інюг-Експертиза» станом на 19.03.2012 року і становить 512 096,08 грн».

Також п. 3.1 договору оренди викладено у наступній редакції: «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 року № 786 (зі змінами від 14.09.2011 року № 961) і становить без урахуванням ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2015 року - 5822,19 грн».

01.04.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 25.11.2014 року (обліковий номер № 73) нерухомого майна, що належить до державної власності. Вказаним договором сторони домовилися викласти п. 1.1 та п. 3.1 договору в новій редакції.

11.01.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 25.11.2014 року (обліковий номер № 73) нерухомого майна, що належить до державної власності. Вказаним договором сторони домовилися п.п. 10.1 договору оренди доповнити реченням: «…продовжити термін дії цього договору до 04.01.2021 року включно».

14.03.2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 25.11.2014 року (обліковий номер № 73) нерухомого майна, що належить до державної власності. Вказаним договором внесено зміни до Розділу 11 договору оренди (в частині реквізитів сторін) та викладення їх у новій редакції.

Окрім того, 15.01.2015 року між ОНМУ (балансоутримувач) та ТОВ «ЕЛЕНА» (орендар) укладено договір № б/н про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 9, загальною площею 112,4 кв.м., а також підтримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт, пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором /п. 1.1 договору/.

Орендар користується приміщенням загальною площею 112,4 кв.м., розміщеним на першому поверсі будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 9.

Пунктом 2.1 договору визначено обов`язки балансоутримувача, зокрема:

- Виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території … /п. 2.1.1 договору/;

- Надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами /п. 2.1.2 договору/;

- Надання орендарю до 5 числа місяця рахунків за відшкодування вартості комунальних послуг, земельного податку та інших платежів до бюджету, відповідно до вимог існуючого законодавства щодо обслуговування будівлі /п. 2.1.3 договору/;

Пунктом 2.2 договору визначене обов`язки орендаря, зокрема:

- Не пізніше 15 числа місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі або організації, що обслуговує будівлю, за санітарні обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги відповідно до показників приладів обліку, земельний податок, ВЕР та інших платежів до бюджетів відповідно з вимогами існуючого законодавства. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожний день прострочки /п. 2.2.5 договору/.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України /п. 4.1 договору/.

Цей договір укладено тимчасово на період врегулювання взаємовідносин по оренді приміщення, зазначеного в п. 1.2 даного договору, відповідно до вимог існуючого законодавства /п. 5.1 договору/.

17.11.2020 року Одеський національний медичний університет (Балансоутримувач) звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях з листом вих. № 01-06/138, який зареєстровано 30.11.2020 року за вхід. РВ № 16/06776, про необхідність нерухомого майна, яке передано в оренду за договором оренди обліковий № 73 від 25.11.2014 року, для власних потреб та про відмову у продовженні договору оренди.

25.01.2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях листом від 25 січня 2021 року № 11-06-00289 повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕНА» про ненадання згоди на продовження договору оренди. Також, наголошено, що орендарю необхідно здійснити повернення орендованого майна Балансоутримувачу, згідно акту прийому - передачі.

19.04.2022 року Одеський національний медичний університет направив ТОВ «Елена» попередження вих. № 01-09/89, в якому повідомлено про заборгованість з орендної плати та відшкодування комунальних платежів станом на 01.04.2022 року. Попереджено, що у випадку несплати заборгованості у строк до 22.04.2022 року буде припинено електро- та водопостачання орендованого приміщення з 25.04.2022 року.

Також 19.04.2022 року Одеський національний медичний університет направив ТОВ «Елена» лист вих. № 01-09/88, в якому повідомило про закінчення строку дії договору оренди 04.01.2021 року. У листі балансоутримувач вимагає вжиття заходів щодо повернення орендованого майна, погашення заборгованості та попереджає про намір звернутися до суду у випадку не вжиття вказаних заходів.

11.07.2022 року позивач направив відповідачу претензію вих. № 01-09/153, в якій вимагало у 10-денний строк здійснити звільнення (повернення) орендованого майна та погасити заборгованість з орендної плати та інших платежів (відшкодування) комунальних платежів) у т.ч. розрахування та сплати пені за несвоєчасну сплату.

28.04.2023 року позивач направив відповідачу лист вих. № 01-09/210, в якому повідомлено, що 04.01.2021року закінчений строк дії договору оренди нерухомого майна. У листі позивач просить підписати акт приймання-передання майна станом на 28.04.2023 року.

Судом встановлено, що предмет спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.11.2014 року та договором № б/н про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.01.2015 року у загальному розмірі 262 839,41 грн та по день ухвалення рішення, з яких:

- орендна плата за вересень 2021 року - січень 2023 року - 66 005,53 грн;

- відшкодування експлуатаційних видатків за вересень 2021-січень 2023 року - 11 505,05 грн;

- відшкодування податку на землю за вересень 2021- січень 2023 року - 20073,82 грн;

- відшкодування за електричну енергію за вересень 2021- серпень 2022 р.р. - 5435,89 грн;

- відшкодування за водопостачання та водовідведення за вересень 2021- квітень 2022 р.р. - 1936,39 грн;

- відшкодування за вивіз сміття за серпень 2021 - серпень 2022 р.р. - 136,69 грн;

- відшкодування за теплопостачання за листопад 2021 - грудень 2022 р.р. - 27 543,18 грн;

- відшкодування за повірку лічильників за серпень 2022 року - 38,89 грн;

- неустойка - 101 436,46 грн;

- пеня - 28 727,51 грн.

Судом досліджено надані позивачем докази, а саме:

- оборотно-сальдову відомість по рахунку № 2117 за період з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року;

- рахункок-фактуру № 33 від 12.01.2023 року на суму 19 594,80 грн; квитанцію від 02.02.2023 року на суму 19 594,80 грн;

- рахункок-фактуру № 34 від 12.01.2023 року на суму 53 820,50 грн та квитанцію від 02.02.2023 року про сплату 53 820,50 грн.

Таким чином, судом встановлено, що у ході розгляду справи відповідачем сплачено заборгованість перед позивачем у розмірі 73 415,30 грн. Вказана обставина в ході розгляду справи визнавалась і позивачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, виходячи з того, що заборгованість відповідача перед позивачем частково погашена, а саме у розмірі 73 415,30 грн, що підтверджується дослідженими судом доказами, господарський суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у цій частині вимог.

За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору в цій частині закрити провадження в частині вимог про стягнення 73 415,30 грн, з яких:

- Заборгованість з орендної плати за період вересень 2021 по лютий 2022 року у сумі - 33 439,72 грн;

- Заборгованість з відшкодування експлуатаційних видатків з вересня 2021 по квітень 2022 року у сумі - 4 959,26 грн;

- Заборгованість по відшкодуванню податку на землю за період вересень 2021 по квітень 2022 року у сумі - 9 131,88 грн;

- Заборгованість по відшкодуванню за електричну енергію за вересень 2021 по квітень 2022 року у зальній сумі - 5435,89 грн;

- Заборгованість по відшкодуванню за водопостачання та водовідведення за вересень 2021 по квітень 2022 року у загальній сумі 1936,39 грн;

- Заборгованість за вивіз сміття за період серпень 2021 по квітень 2022 року у загальній сумі - 136,69 грн;

- Заборгованість за теплопостачання за листопад 2021 по березень 2022 року у загальній сумі - 18 336,58 грн;

- Заборгованість за повірку лічильників за серпень 2022 у загальній сумі - 38,89 грн.

З урахуванням вказаного, господарський суд зазначає, що на розгляді залишаються позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.11.2014 року та договором № б/н про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.01.2015 року у загальному розмірі 189 424,11 грн, з яких:

- 59 260,14 грн: 32 565,81 грн - заборгованість з орендної плати; 6 545,79 грн - заборгованість з відшкодування експлуатаційних видатків; 10 941,94 грн - заборгованість по відшкодуванню податку на землю; 9 206,60 грн - заборгованість по відшкодуванню за теплопостачання;

- 28 727,51 грн - пеня;

- 101 436,46 грн - неустойка.

а також зобов`язання звільнити орендоване майно та підписати акт приймання-передавання майна.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України та статей 283- 291 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частинами першою та шостою статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У частині першій статті 284 ГК України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

За частиною першою статті 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 ГК України).

Виняток з наведеного правила передбачено частиною першою статті 764 ЦК України, відповідно до якої в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Частиною першою статті 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору найму (оренди) (далі - Договір), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, Договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії Договору є невиконанням зобов`язання за цим Договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) Договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини першої статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії Договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами Договору; а припинення Договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.

Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

З урахуванням викладеного господарський суд доходить висновку, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 ЦК України).

Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного та господарського законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії Договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 910/11131/19.

За правилами ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Господарський суд зазначає, що в силу положень ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами, зокрема, щодо припинення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.11.2014 року з 04.01.2021 року.

З урахуванням вказаного, враховуючи, що спірний договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.11.2014 року припинив дію 04.01.2021 року, то господарський суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позивачем орендної плати за період з вересня 2021 року. У зв`язку із чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати за період з вересня 2021 року, то не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну оплату вказаної орендної плати, так як є похідними вимогами.

Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за договором № б/н про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.01.2015 року, господарський суд зазначає, що вимоги позивача за цим договором також не підлягають задоволенню, так як одночасно з припиненням дії Договору оренди 04.01.2021 року припинив свою дію й Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (частина 2 статті 795 Цивільного кодексу України).

Виходячи зі змісту частини 1 статті 759 та частини першої статті 785 ЦК України, договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини другої статті 785 ЦК України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди, і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 Цивільного кодексу України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди, та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.10.2019 у справі №904/3315/18, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.

Зі змісту статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України. Законодавцем у частині першій статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові 02.09.2014 у справі №3-85гс14, а також Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові 11.04.2018 у справі №914/4238/15, постанові 24.04.2018 у справі №910/14032/17 та у постанові 09.09.2019 у справі №910/16362/18.

До предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 Цивільного кодексу України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №910/1806/17, Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.

Судом досліджено наданий відповідачем акт № 12/04 від 29.04.2022 року здачі-приймання робіт (надання послуг), підписаний ФОП Дідорчук О.В. та ТОВ «ЕЛЕНА». Актом посвідчено надання транспортних послуг за маршрутом: м. Одеса з вул. Пастера, 9 та Ольгіївська, 4 до Газовий провулок, 8. Ціна послуг становить 1 700,00 грн.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

При цьому, п. 10.9 договору оренди визначено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та орендодавцем акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендодавця /п. 10.10 договору/.

Господарський суд зазначає, що акт № 12/04 від 29.04.2022 року здачі-приймання робіт не є належним доказом повернення відповідачем майна орендодавцю, адже свідчить лише про виконання транспортних послуг з адреси: м. Одеса, вул. Пастера, 9 до Газовий провулок, 8. Тобто вказаний акт не є доказом повернення майна балансоутримувачу у розумінні п. 10.9 договору оренди та ч. 2 ст. 795 ЦК України

Суд зауважує, що доказів, які б свідчили про наявність факту ухилення орендодавця від підписання акту приймання-передавання про повернення майна та факту ухилення балансоутримувача від прийняття від Орендаря об`єкту оренди матеріали справи не містять.

Разом із тим, господарський суд погоджується із доводами відповідача, що право нарахування неустойки у порядку ст. 785 ЦК України належить наймодавцеві, яким у даній справі є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях. У зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Позовні вимоги про звільнення майна підписанням акту приймання-передавання майна також не підлягають задоволенню, так як правом вимагати вчинення вказаних дій наділений тільки орендодавець, яким відповідно до Договору оренди є регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області та Миколаївській областях. Отже, Одеський національний медичний університет як балансоутримувач не є належним позивачем за цими позовними вимогами.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Одеського національного медичного університету про стягнення заборгованості у розмірі 189 424,11 грн та зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені, а в частині вимог Одеський національний медичний університет як балансоутримувач не є належним позивачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем в рамках даної справи сплачено судовий збір у загальному розмірі 6423,59 грн, що вбачається із платіжного доручення № 3270 від 04.10.2022 року на суму 4 962,00 грн та із квитанції від 20.02.2023 року на суму 180,00 грн, а також платіжної інструкції № 1088 від 27.04.2023 року на суму 1281,59 грн.

Внаслідок закриття провадження в частині вимог, належний до сплати судовий збір у даній справі становить 5322,36 грн /2841,36 грн - за вимогу майнового характеру про стягнення 189 424,11 грн та 2481,00 грн - за вимогу немайнового характеру/.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір за вимоги про стягнення 189 424,11 грн та зобов`язання вчинити дії в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, п.2 ч. 1 ст. 231, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. У зв`язку із відсутністю предмету спору закрити провадження у справі № 916/2469/22 в частині вимог Одеського національного медичного університету до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕНА" про стягнення:

- Заборгованості з орендної плати за період вересень 2021 по лютий 2022 року у сумі - 33 439,72 грн;

- Заборгованості з відшкодування експлуатаційних видатків з вересня 2021 по квітень 2022 року у сумі - 4 959,26 грн;

- Заборгованості по відшкодуванню податку на землю за період вересень 2021 по квітень 2022 року у сумі - 9 131,88 грн;

- Заборгованості по відшкодуванню за електричну енергію за вересень 2021 по квітень 2022 року у зальній сумі - 5435,89 грн;

- Заборгованості по відшкодуванню за водопостачання та водовідведення за вересень 2021 по квітень 2022 року у загальній сумі 1936,39 грн;

- Заборгованості за вивіз сміття за період серпень 2021 по квітень 2022 року у загальній сумі - 136,69 грн;

- Заборгованості за теплопостачання за листопад 2021 по березень 2022 року у загальній сумі - 18 336,58 грн;

- Заборгованість за повірку лічильників за серпень 2022 у загальній сумі - 38,89 грн.

2. В задоволенні позовних вимог Одеського національного медичного університету до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕНА" , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про стягнення заборгованості у розмірі 189 424,11 грн та зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

3. Судові витрати за вимоги про стягнення 189 424,11 грн та зобов`язання вчинити дії покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 30 червня 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко