ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" липня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1049/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Никисла О.І. на підставі довіреності;

Від відповідача: Лебедєв Ю.М. на підставі довіреності;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства „Одеський завод гумових технічних виробів (вх. №2-840/23 від 14.06.2023р.) про розстрочення виконання судового рішення, подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал до приватного акціонерного товариства „Одеський завод гумових технічних виробів про стягнення 137 285,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.05.2023р. по даній справі позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал (далі по тексту ТОВ „Інфокс) до приватного акціонерного товариства „Одеський завод гумових технічних виробів (далі по тексту - ПрАТ „ОЗГТВ) було задоволено шляхом присудження до стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 137 285,15 грн., судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

14.06.2023р. до суду від ПрАТ „ОЗГТВ надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 18.05.2023р. на 10 місяців згідно доданого до заяви графіку: перші дев`ять місяців відповідач сплачує по 14 000,00 грн. (починаючи з червня 2023р. по лютий 2024р. включно); у березні 2024р. відповідач сплачує 13 969,15 грн. В обґрунтування поданої заяви відповідачем було наголошено про відсутність на його рахунках коштів у розмірі, достатньому для погашення боргу одним платежем. Проте, укладення договору з іншим контрагентом (ДП НВКГ „Зоря-Машпроект) дає підстави вважати, що в короткостроковій перспективі у відповідача буде можливість сплатити заборгованість. ПрАТ „ОЗГТВ наголошено, що виконання судового рішення у примусовому порядку може зупинити господарську діяльність, що, в подальшому, матиме наслідком накопичення нових боргів.

Ухвалою суду від 21.06.2023р. заява ПрАТ „ОЗГТВ була призначена до розгляду у засіданні суду на 04.07.2023р. о 14:30 год. При цьому, судом було запропоновано позивачу надати письмові пояснення на заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

30.06.2023р. до суду від ТОВ „Інфокс надійшли заперечення на заяву відповідача, згідно яких позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення. Так, позивачем вказано, що заборгованість, стягнення якої було предметом спору по даній справі, виникла у відповідача ще до зупинення роботи заводу та введення в Україні воєнного стану; надані відповідачем платіжні інструкції про оплату послуг позивача за квітень, травень 2023р. не стосуються заявленого періоду стягнення; надані копії виписок по банківському рахунку містять інформацію про стан рахунку лише за один день 13.06.2023р. Наведене, за переконанням позивача, свідчить про недоведеність відповідачем належними доказами існування правових підстав для розстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши заяву ПрАТ „ОЗГТВ про розстрочення виконання судового рішення, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р.

28.02.2022р. на сайті Торгово-промислової палати України було розміщено лист №2024/02.07.1, згідно якого Торгово-промислова палата України засвідчила настання з 24.02.2022р. форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) військової агресії Російської Федерації, що стало підставою для введення воєнного стану.

У березні 2023р. ТОВ „Інфокс звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ПрАТ „ОЗГТВ про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, водовідведення зливових стоків, абонентське обслуговування, обслуговування та заміну комерційного вузлу обліку за період з січня 2022р. по лютий 2023р. у загальному розмірі 176 604,35 грн. В процесу розгляду судом даного спору позивачем було зменшено позовні вимоги у зв`язку із сплатою відповідачем суми боргу у розмірі 39 319,20 грн.

Рішенням суду від 18.05.2023р. по даній справі позовні вимоги ТОВ „Інфокс було задоволено.

На підтвердження існування обставин для розстрочення виконання рішення суду від 18.05.2023р. ПрАТ „ОЗГТВ було надано суду наказ №22 від 01.03.2022р. про зупинення роботи заводу з 01.03.2022р. до закінчення воєнного стану.

ПрАТ „ОЗГТВ також було надано суду платіжну інструкцію №215 від 12.05.2023р. про оплату послуг водопостачання та водовідведення за квітень 2023р.; платіжну інструкцію №232 від 14.06.2023р. та виписку по банківському рахунку про оплату послуг водопостачання та водовідведення за травень 2023р.

Згідно виписки по банківському рахунку, відкритому в АТ „Райфайзен Банк, за період з 13.06.2023р. по 13.06.2023р. залишок коштів на рахунку ПрАТ „ОЗГТВ складає 792,50 грн.

Відповідно до довідки від 14.06.2023р., підписаної директором ПрАТ „ОЗГТВ, залишок коштів на рахунку відповідача станом на 13.06.2023р. на рахунку, відкритому в АТ КБ „Приватбанк, складає 13659,48 грн.; залишок коштів на рахунку, відкритому в АТ „Райфайзен Банк, складає 792,50 грн.

В силу вимог ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 5. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з п. 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року N 9 розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ПрАТ „ОЗГТВ по тексту заяви стверджує про укладення договору з іншим контрагентом, виконання якого в короткостроковій перспективі надасть відповідачу можливість погасити борг. Поряд з цим, відповідач надає наказ №22 від 01.03.2022р. про зупинення роботи заводу. Господарський суд зазначає, що наведені по тексту рішення доводи та надані докази є суперечливими, а, отже, суд не може перевірити їх обґрунтованість. Разом з тим, за переконанням суду, факт споживання ПрАТ „ОЗГТВ води свідчить про ведення господарської діяльності, оскільки в іншому випадку обсяги водоспоживання мали бути значно менших обсягів.

Виписка по банківському рахунку за один день взагалі не може у повній мірі відображати фінансовий стан відповідача. Крім того, видана ПрАТ „ОЗГТВ довідка про розмір грошових коштів на рахунку, відкритому в АТ КБ „Приватбанк, судом відхиляється, оскільки є неналежним доказом на підтвердження руху та розміру грошових коштів.

Суд також зазначає, що сплата послуг водопостачання у квітні та травні 2023р. за відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів, наприклад, фінансової звітності ПрАТ „ОЗГТВ, виписок по банківському рахунку принаймні за останні пів року, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 10 місяців. При цьому, суд зазначає, що введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022р. не є самостійною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи ненадання ПрАТ „ОЗГТВ належних та достатніх доказів на підтвердження існування підстав, визначених ст. 331 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для розстрочення виконання рішення від 18.05.2023р. по даній справі на десять місяців. Наведене має наслідком відмову у задоволенні поданої ПрАТ „ОЗГТВ заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 234, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити приватному акціонерному товариству „Одеський завод гумових технічних виробів у задоволенні заяви (вх. №2-840/23 від 14.06.2023р.) про розстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2023р. по справі №916/1049/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 05.07.2023р.

Суддя Желєзна Світлана Петрівна