УХВАЛА

05 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 912/3033/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер"

про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу

у справі № 912/3033/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер"

до фізичної особи-підприємця Демченко Ірини Вікторівни,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ;

ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей",

про заборону використання знаку для товарів і послуг,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 22.06.2023: касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (далі - ТОВ "Маркхолдер") та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) задоволено частково; ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2023, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2023, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2023 у справі № 912/3033/19 скасовано; справу № 912/3033/19 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

ТОВ "Маркхолдер" 27.06.2023 (підтверджується трек-номером поштового відправлення 029) звернулось до Верховного Суду із заявою, у якій просить: долучити до матеріалів справи докази щодо понесених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу та стягнути з відповідача судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу, надану під час касаційного супроводження цієї справи у розмірі 10 000,00 грн; також викладено клопотання про розгляд заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 30.06.2023 для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/3033/19 визначено колегію суддів у складі: Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюк І.М., Малашенкова Т.М.

ОСОБА_2 01.07.2023 через систему "Електронний суд" звернувся із клопотанням про визнання зловживанням процесуальними правами дії ТОВ "Маркхолдер" щодо подачі клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/3033/19, оскільки ТОВ "Маркхолдер", після направлення справи на новий розгляд, подало необґрунтоване клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/3033/19 та має на меті затягнути розгляд справи.

Розглянувши заяву ТОВ "Маркхолдер" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 912/3033/19, дослідивши клопотання ОСОБА_2 про визнання зловживанням процесуальними правами, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 129 ГПК України визначено порядок розподілу судових витрат.

Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України встановлено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із наведених норм вбачається, що в разі направлення справи на новий розгляд у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, оскільки не ухвалювалося судове рішення, яким вирішено спір по суті.

За результатом розгляду касаційних скарг ТОВ "Маркхолдер" та ОСОБА_2 , Верховним Судом 22.06.2023 ухвалено постанову, якою ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2023, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2023, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2023 у справі № 912/3033/19 скасовано; справу № 912/3033/19 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Верховний Суд звертає увагу, що в постанові від 22.06.2023, в частині судові витрати зазначено, що розподіл судових витрат (у тому числі, витрат на правничу допомогу) відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється, оскільки Суд скасовує судові рішення попередньої інстанції та передає справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції, скасовуючи оскаржувані судові рішення, не змінював їх та не ухвалював нового рішення, а направив справу № 912/3033/19 на новий розгляд до апеляційного господарського суду, то у Суду відсутні правові підстави для здійснення розподілу судових витрат відповідно до вимог частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що наведені норми не передбачають розподілу касаційною інстанцією судових витрат у випадку направлення справи на новий розгляд, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

За таких обставин Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ "Маркхолдер" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат слід відмовити. У цій частині (яка узгоджується з аргументами та міркуванням Суду) Суд погоджується з доводами викладеними в клопотанні ОСОБА_2

Щодо клопотання про визнання зловживанням процесуальними правами.

За приписами частин першої, другої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що у цьому випадку сама по собі заява ТОВ "Маркхолдер" про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу за відсутності інших доведених заявником конкретних обставин не може свідчити про зловживання процесуальними правами.

За наведених обставин у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання зловживанням процесуальними правами дії ТОВ "Маркхолдер" щодо подачі клопотання про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу у справі № 912/3033/19 Суд відмовляє.

Розгляд клопотання ТОВ "Маркхолдер" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з відмовою у прийнятті додаткового рішення по справі № 912/3033/19 про розподіл судових витрат Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" у прийнятті додаткового рішення по справі № 912/3033/19 про розподіл судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова

Ухвала постановлена з окремою думкою судді Малашенкової Т.М.