ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.05.2023 Справа №905/2348/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Вовк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»,

до відповідача 1: Фізичної особи-підприємця Гізій Едуарда Миколайовича,

до відповідача 2: ОСОБА_1 ,

про: солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в загальному розмірі 420 000,00 грн, з яких заборгованість за простроченою сумою кредиту 98750,00грн, заборгованість за простроченими процентами за користуванням кредитом 321250,00грн

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

09.12.2021 шляхом надіслання поштового відправлення Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «Перший український міжнародний банк», Банк) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Гізій Едуарда Миколайовича (далі - ФОП ГізійЕ.М.), відповідача 2 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в загальному розмірі 126000,00грн, з яких заборгованість за простроченою сумою кредиту 29625,00грн, заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 96375,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору №5/08-ЮР від 02.09.2008 щодо повернення кредитних коштів, просить суд стягнути заборгованість солідарно, оскільки 02.09.2008 відповідачем 2 укладено договір поруки №5/08-ЮР за зобов`язаннями відповідача 1 по поверненню кредитних коштів; а також стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з процентів за користування кредитом.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

14.12.2021 з метою дотримання вимог ч.6 ст.176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з необхідністю отримання інформації щодо реєстрації місця проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , який є відповідачем 2 за вказаною позовною заявою, суд звернувся до Головного управління ДМС у Донецькій області.

30.12.2021 електронною поштою від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління ДМС у Донецькій області надійшов лист, за змістом якого зазначено, що громадянин ОСОБА_1 станом на травень 2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2348/21, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 08.02.2022.

З метою дотримання вимог ч.6 ст.176 ГПК України, ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.01.2022 зобов`язано Міністерство соціальної політики України надіслати на адресу суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньопереміщених осіб щодо Гізій Е.М. , ОСОБА_1

27.01.2022 на адресу суду від Міністерства соціальної політики України отримано лист, за змістом якого зазначено, що за інформацією баз даних Центрального сховища Міністерства соціальної політики України, станом на 19.01.2023 ОСОБА_1 та ГізійЕ.М. не перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньопереміщених осіб.

У зв`язку із перебуванням судді Устимової А.М. з 27.01.2022 по 11.02.2022 на лікарняному, судове засідання призначене на 08.02.2022 року об 11:45 год. не відбулось, про що сторони повідомлені шляхом направлення телефонограм, які містяться у матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.02.2023 судове засідання у справі призначено на 28.02.2022 року о 14:45 год.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Судове засідання, призначене на 28.02.2022, не відбулося, про що розміщена інформація на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвалою суду від 16.05.2022 внаслідок триваючої широкомасштабної збройною агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану підготовче засідання у справі відкладено, повідомлено учасників справи, що засідання у справі №905/2348/21 буде призначене відразу після відновлення можливості безпечного для учасників судового процесу перебування у приміщенні суду при розгляді справи чи встановлення господарським судом наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку. Роз`яснено учасникам справи їх право подавати до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 05.01.2023 суд встановив учасникам справи у строк п`ятнадцять днів з дати отримання ухвали висловити актуальну позицію за предметом позовних вимог, у разі відсутності - суд розглядатиме справу за наявними матеріалами; у строк п`ятнадцять днів з дати отримання ухвали письмово надати інформацію щодо актуальних засобів зв`язку, у разі відсутності - суд буде використовувати для повідомлення про хід провадження наявні в матеріалах справи та відкритих джерелах адреси електронної пошти підприємств.

18.01.2023 через підсистему «Електронний суд» від АТ «Перший український міжнародний банк» надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій Банк просить стягнути з відповідачів солідарно прострочену заборгованість в загальному розмірі 420000,00 грн, з яких заборгованість за простроченою сумою кредиту 98750,00грн, заборгованість за простроченими процентами за користуванням кредитом 321250,00грн; стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 6300,00грн.

Відповідачем 1 та відповідачем 2 актуальну позицію по справі в умовах воєнного стану та іншу інформацію не надано.

Ухвалою від 27.03.2023 судове засідання у справі призначено на 25.04.2023 о 14:40 год.

Ухвалою суду від 25.04.2023 прийнято заяву про збільшення позовних вимог, відкладено розгляд справи на 24.05.2023 року о 11:00 год.

24.04.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання в якому останній просить розглянути справу за відсутності представника позивача.

У судове засідання 24.05.2023 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення ухали суду на електронну адресу , яка зазначена у позовній заяві. Ухвала позивачем отримана 28.04.2023, на підтвердження чого в програмі «Діловодство спеціалізованого суду» складена довідка про доставку електронного листа.

Клопотання позивача про здійснення розгляду справи за відсутності уповноваженого представника Банку судом задоволено.

Відповідачі у судове засідання 24.05.2023 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч.ч. 4,5 ст. 122 ГПК України.

Пунктом 21 Перехідних положень ГПК України врегульовано, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

За змістом ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

За даними, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та доступні суду на платформі «ЛІГА ЗАКОН» зареєстрована адреса місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Гізій Е.М.: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації, яку надано суду Головним управління ДМС України, громадянин ОСОБА_1 станом на травень 2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В якості внутрішньопереміщених осіб означені фізичні особи не зареєстровані.

Згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за N 1668/39004 із змінами, Донецька територіальна громада є тимчасово окупованою.

Відповідно, з опублікуванням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно приписів ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлена відсутність підстав для застосування ч.2 ст.202 ГПК України, що передбачає вичерпний перелік випадків, за наслідками настання яких суд повинен відкласти розгляд справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст.202 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, неявка останніх не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

За об`єктивних обставин, які пов`язані з місцезнаходження суду у м.Харкові, що постійно знаходиться під ворожими обстрілами, роботою суду дистанційно на підставі розпорядження №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказу №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою», з метою дотримання принципів змагальності сторін та рівності їх перед законом та судом останній діяв виходячи принципу розумності строків розгляду справи.

Ухвалення рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 Господарського процесуального кодексу України.

Позиція учасників процесу

АТ «Перший український міжнародний банк» в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі укладеного між ним та ФОП Гізій Е.М. (далі - Позичальник) кредитного договору №5/08-ЮР від 02.09.2008 надав останньому обумовлені кредитним договором кошти в сумі 1 185 000,00 грн. У подальшому Додатковою угодою №1 від 29.09.2008 та Додатковою угодою №2 від 29.02.2012 умови вказаного договору викладено у новій редакції.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед позивачем, між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки №05/08-ЮР від 02.09.2008, який у подальшому змінювався Додатковою угодою №1 від 29.09.2008 та Додатковою угодою №2 від 29.02.2012. Відповідно до вказаного договору, відповідач 2 поручився перед Банком за виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань.

Всупереч положень п.п.6.1, 7.2., 7.4 договору Позичальник своєчасно не повернув в кредитні кошти та нараховані проценти, внаслідок чого у останнього за період з 11.06.2021 по 11.01.2023 утворилася заборгованість по кредиту прострочена в сумі 98750,00грн, заборгованість по процентах прострочена за аналогічний період складає 321250,00грн. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 16, 258, 525, 529, 530, 546, 547, 553, 554, 610, 612, 625, 629, 1048, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 1, 2, 4, 12, 20, 24, 27, 232, 233, 236, 238, 247-250 ГПК України.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав до суду належним чином засвідчені копії: Кредитного договору № 5/08-ЮР від 02.09.2008, Додаткових угод № 1 від 29.09.2008, № 2 від 29.02.2012, меморіальних ордерів № 907 200 від 02.09.2008, № 1 від 03.09.2008, № 1 від 08.09.2008, №3 від 29.09.2008, № 2 від 06.10.2008, виписки по особовому рахунку ФОП Гізій Е.М. , Договору поруки № 5/08-ЮР від 02.09.2008, Додаткових угод №1 від 29.09.2008, №2 від 29.02.2012, виконавчого напису№ 5 від 29.06.2017, рішень Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 у справі № 905/436/19, від 04.12.2019 у справі № 905/1887/19, 07.06.2021 у справі № 905/255/21, паспорту, картки ФОПП ОСОБА_1 , ФОП Гізій Е.М., витягу з Статуту позивача, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 001807 від 27.09.2018.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 10.01.2022 відповідачам встановлений строк на подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали. Останні попереджені судом, що у разі відсутності відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачі під час розгляду справи відзиву суду не надали, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловили, доказів на підтвердження поважності причин не можливості вчинення даних дій не надали, тому у порядку ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

02.09.2008 між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк» (Банк) та ФОП Гізій Е.М. (Позичальник) укладений Кредитний договір № 5/08-ЮР та Додаткові угоди №1 від 29.09.2008, №2 від 29.02.2012 до нього. Внаслідок укладання Додаткової угоди №2 вказаний договір викладено у новій редакції (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в розмірі 1185000,00грн, а Позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним Договором.

Надання Кредиту відбувається за цільовим призначенням, обумовленим цим Договором, шляхом сплати із Позичкового рахунку розрахункових документів Позичальника або шляхом перерахування кредитних коштів із Позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий в Банку, з наступним виконанням розрахункових документів Позичальника (п.4.1 Кредитного договору). Датою надання Кредиту вважається дата списання коштів з Позичкового рахунку Позичальника.(п.4.2 ).

Згідно п.14.5 Кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно цього договору у повному обсязі.

У відповідності з п. 6.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит в повному обсязі не пізніше 14.04.2026 частинами та у строки, викладені нижче: 12.03.2012 позичальником повинна бути повернена сума у розмірі 4937, 50 грн; щомісячно, починаючи з 11.04.2012 по 11.03.2026 включно, датами повернення частин кредиту є 11 число кожного місяця. Якщо зазначена дата припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, повернення цієї частини кредиту має відбуватися у перший Банківський день, наступний за 11 числом відповідного місяця. Сума, що має бути повернена позичальником щомісячно, складає 4937,50 грн, якщо залишок заборгованості за реструктуризованими процентами більше різниці 16062,50 грн та процентів, нарахованих відповідно до п. 7.2. цього Договору в розрахунковий місяць; або в розмірі, що становить різницю між 21000 гривень та сумою процентів, нарахованих відповідно до п. 7.2. Кредитного Договору в розрахунковий місяць та залишком заборгованості за реструкторизованими процентами, якщо залишок заборгованості за реструктуризованими процентами більше 0 грн, але менше різниці 16062,50 грн та процентів, нарахованих відповідно до п. 7.2. Кредитного договору в розрахунковий місяць; або в розмірі, що становить різницю між 21000 грн та процентами, нарахованими відповідно до п. 7.2. договору за розрахунковий місяць, у разі, якщо залишок заборгованості за реструкторизованими процентами дорівнює 0 грн. В будь-якому разі Позичальник зобов`язується повернути всю суму фактичної заборгованості за кредитом у строк до 14.04.2026.

Проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом (п. 7.3. Кредитного договору).

Пунктом 7.2.1.2. Кредитного Договору встановлено, що в період, починаючи з 18.07.2011 до кінця строку дії цього Договору, проценти за користування кредитом за строковою заборгованістю та простроченою заборгованістю нараховуються Банком за ставкою у розмірі 15% річних із розрахунку 365 днів на рік.

Відповідно до п. 7.2.2. Кредитного договору період нарахування процентів складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування процентів є перший Банківський день після 10 числа (без його урахування) або день, що передує даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший Банківський день після 10 числа (з його урахуванням).

Згідно з п. 7.4.1 Кредитного договору, нараховані, але несплачені проценти на дату підписання Додаткової угоди № 2 до цього договору мають сплачуватися позичальником щомісячно, починаючи з 12.03.2012, не пізніше одного Банківського дня, наступного за 10 числом кожного місяця у розмірі різниці 16062,50 грн. та % , нарахованих відповідно до п.7.2, якщо різниця залишку заборгованості за реструктуризованими процентами більше вказаної у першої частині речення різниці, або в розмірі 16062,50грн, якщо така різниця менше 16062,50 грн.

Договір та додаткові угоди до нього підписані сторонами без зауважень та заперечень, скріплені відтиском печатки Банка.

В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 02.09.2008 між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк» (Банк), ФОП Гізій Е.М.(Боржник), ОСОБА_1 (Поручитель) укладено Договір поруки № 5/08-ЮР, згідно п.1.1 якого Поручитель поручається перед Банком за виконання Боржником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору.

Внаслідок укладання додаткових угод до Кредитного договору сторонами Договору поруки укладені до останнього Додаткові угоди № 1 від 29.09.2008, № 2 від 29.02.2012 аналогічного змісту.

Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов`язання Боржником в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Банка тощо (п. 1.2. Договору поруки).

В статті 2 Договору поруки визначено обсяг зобов`язань, що забезпечені порукою. Перелік наведений у статті повністю відповідає аналогічним приписам щодо порядку погашення основного зобов`язання та оплати процентів, що наведені у Кредитному договорі.

У разі порушення зобов`язання Боржником кредитор направляє Поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або неповну його частину). Кредитор не зобов`язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов`язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь - яких застережень, умови чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів (п.3.1 Договору поруки).

Відповідно до п.3.2 Договору поруки Поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому вимогу кредитора в валюті зобов`язання в повному обсязі не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

Порука за цим Договором припиняється з припиненням зобов`язання(п.6.1 Договору поруки).

Згідно п.7.6 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.

Договір поруки підписаний сторонами без зауважень та заперечень, скріплений відтиском печатки Банку.

Як вбачається з меморіальних ордерів № 907 200 від 02.09.2008, № 1 від 03.09.2008, № 1 від 08.09.2008, №3 від 29.09.2008, № 2 від 06.10.2008 Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним Договором.

Відповідач 1, як Позичальник, що зобов`язувався дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, належним чином не виконує вказані умови договору. Як вбачається з виписок за особовим рахунком ФОП Гізій Е.М. за період з 11.06.2021 по 11.01.2023 у останнього утворилася заборгованість за простроченою сумою кредиту в сумі 98750,00грн, заборгованість по процентах в сумі 321250,00грн. Доказів оплати заборгованості відповідачі суду не надали.

У попередні періоди дії Кредитного договору у відповідачів також виникала та у судовому чи позасудовому порядку стягувалась з них заборгованість.

Зокрема, 29.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЮдіноюІ.Г. за заявою Банку вчинено виконавчий напис № 51 про стягнення з ФОП Гізій Е.М. простроченої заборгованості за період з 11.07.2014 по 25.06.2017.

Рішеннями господарського суду Донецької області від 10.06.2019 у справі №905/436/19, 04.12.2019 у справі № 905/1887/19, 07.06.2021 у справі № 905/255/21 солідарно стягнуто з ФОП Гізій Е. М. та ОСОБА_1 заборгованість за простроченою сумою кредиту, процентам за періоди з 11.09.2018 по 11.02.2019, 11.04.2018р. по 11.09.2019, 11.08.2020р. по 12.04.2021. Рішення набрали законної сили.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів простроченої заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, які нараховані в межах строку дії договору.

Відповідно до приписів ст.ст.11, 509 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Підставами виникнення зобов?язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

В силу частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Відносини АТ «Перший український міжнародний банк» та ФОП Гізій Е.М. на підставі Кредитного договору №5/08-ЮР від 02.09.2008, який за своєю правовою природою є кредитним договором, регулюються нормами параграфа 1 глави 71 ЦК України та положеннями статей 345-346 ГК України.

Згідно з частиною другою статті 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов?язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов?язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Приписами статті 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно, у межах кредитного договору Позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Матеріалами справи встановлено, що АТ «Перший український міжнародний банк» свої зобов?язання за вказаним договором виконало, надавши ФОП Гізій Е.М. кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами № 907 200 від 02.09.2008, № 1 від 03.09.2008, № 1 від 08.09.2008, №3 від 29.09.2008, № 2 від 06.10.2008.

Вказані докази як документи первинного бухгалтерського обліку, в силу вимог ст.76 ГПК України, відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними доказами перерахування Банком грошових коштів Позичальнику. Факт отримання грошових коштів відповідачем 1 не спростовано.

Позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню к цей строк (термін).

Порушенням зобов?язання у відповідності до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

За вимогами частини першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи алгоритм сплати Позичальником кредитних коштів, зазначений в п.6.1 Кредитного договору, за виключенням окремих випадків, які не настали, Позичальник повинен був сплатити 12.03.2012 - 4937, 50 грн, а потім, починаючи з 11.04.2012 по 11.03.2026 включно, датами повернення частин кредиту є 11 число кожного місяця, сума, яка належить до сплати 4937,50грн щомісячно. В будь-якому разі Позичальник зобов`язується повернути всю суму фактичної заборгованості за кредитом у строк до 14.04.2026.

Тобто, прострочення виконання зобов`язання з оплати грошових коштів в сумі 4937,50грн виникає щомісячно кожного 12 числа поточного місяця.

Згідно з виписками Банку за особовим рахунком ФОП Гізій Е.М. за період з 11.06.2021 по 11.01.2023 у останнього утворилася заборгованість за простроченою сумою кредиту в сумі 98750,00грн.

За відсутності доказів на підтвердження виконання зобов`язання з повернення грошових коштів у встановлений Кредитним договором строк, суд дійшов висновку про наявність у ФОП Гізій Е.М перед АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі АТ «Перший український міжнародний банк», відтак право Банку в цій частині порушене та підлягає судовому захисту шляхом стягнення вказаної суми.

Згідно з частиною 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положеннями же ч.ч.1-2 ст.1056-1 ЦК України унормовано, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість по процентам у розмірі 321250,00грн за період з 11.06.2021 по 11.01.2023.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахованих процентів, що доданий до заяви про збільшення позовних вимог в контексті умов п.п. 7.2.1.2., 7.2.2., 7.3., 7.4.1 Кредитного договору, судом встановлено, він здійснений методологічно та математично правильно, заборгованість за нарахованими процентами розрахована вірно.

Згідно з ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України).

Частина 4 ст. 559 ЦК України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

За Договором поруки № 5/08-ЮР від 02.09.2008 відповідач 2 - ОСОБА_1 як Поручитель ФОП Гізій Е.М. зобов`язався перед Банком відповідати за виконання ним зобов`язань по Кредитному договору №5/08-ЮР від 02.09.2008 в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Банка тощо (п. 1.2.). Зміни щодо обсягу зобов`язань, які внесені до вказаного Кредитному договору, відповідають змінам, які внесені до Договору поруки.

Як наслідок, оскільки відповідач 2 прийняв на себе зобов`язання щодо солідарної відповідальності за виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за Кредитним договором, позивач має право, при порушенні Позичальником зобов`язання, вимагати його виконання від будь-якої зобов`язаної особи - Позичальника або/та Поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, Однак і в такому разі кредитор може звернутися із зазначеною вимогою до суду лише протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Аналогічні правові висновки містить п.62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 2-1169/11, п.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 202/781/14-ц (з урахуванням попередньої редакції частини 4 ст. 559 ЦК України щодо строку такого пред`явлення).

Як вбачається з графіка погашення кредиту за Кредитним договором, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 11 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України строку для пред`явлення вимог до Поручителя. Аналогічно рахується відповідний строк за кожним з платежів за процентами.

Суд вбачає, що з огляду на період виникнення заборгованості та дату звернення до суду з позовом та заявою про збільшення позовних вимог позивач дотримався встановленого строку звернення до Поручителя з позовною вимогою.

Приписами частини першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Отже, під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 77 ГПК України зазначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до частин першої, другої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наведена процесуальна норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідачами не надано суду доказів оплати за період з 11.06.2021 по 11.01.2023 заборгованості з оплати кредиту в розмірі 98750,00грн, заборгованості по процентах в сумі 321250,00грн.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням долучені сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги встановлений судом факт видачі кредиту та наявність солідарного обов`язку відповідачів щодо виконання грошового зобов`язання за спірним договором, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства та визначені процесуальним законом стандарти доказування, дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п. 4.1. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З врахуванням викладеного, витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 6300,00 грн покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Гізій Едуарда Миколайовича, відповідача 2 ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за простроченою сумою кредиту в сумі 98750,00грн, заборгованості за простроченими процентами в сумі 321250,00грн задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця Гізій Едуарда Миколайовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м.Київ, вул.Андріївська, бд.4, ідентифікаційний код юридичної особи 14282829) заборгованість за простроченою сумою кредиту 98750,00грн; заборгованість за простроченими процентами в сумі 321250,00грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гізій Едуарда Миколайовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м.Київ, вул.Андріївська, бд.4, ідентифікаційний код юридичної особи 14282829) витрати по оплаті судового збору в сумі 3150,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м.Київ, вул.Андріївська, бд.4, ідентифікаційний код юридичної особи 14282829) витрати по оплаті судового збору в сумі 3150,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суду підписано 05.07.2023.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова