ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. Справа№ Б13/016-10 (911/928/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

та представників сторін:

від ТОВ «Венеція-Апарат» - Поляк І.О. - ордер,

від Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області - Погонець О.В. - довіреність,

арбітражний керуючий - Головко О.І. - посвідчення,

розглянувши матеріали апеляційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю «Венеція-Апарат» та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області

на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року

у справі № Б13/016-10(911/928/23) (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом відкритого акціонерного товариства «Білицька меблева фабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Скопича Ярослава Васильовича

до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області

про визнання незаконним та скасування рішення

у відокремленому провадженні в межах справи № Б13/016-10

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2023 року по справі № Б13/016-10(911/928/23), крім іншого, заяву відкритого акціонерного товариства «Білицька меблева фабрика» від 29.03.2023 року № 3/03 (надалі по тексту - ВАТ «Білицька меблева фабрика», позивач) про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на: розпорядження земельною ділянкою, поділ (виділ) земельної ділянки, передачу у власність, користування чи інше речове право, в тому числі надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, затвердження технічної документації із землеустрою, зміни цільового призначення земельної ділянки, зміни меж, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна - земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року №61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Венеція-Апарат» (надалі по тексту - ТОВ «Венеція-Апарат», скаржник 1) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2; ) приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на: розпорядження земельною ділянкою, поділ (виділ) земельної ділянки, передачу у власність, користування чи інше речове право, в тому числі надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, затвердження технічної документації із землеустрою, зміни цільового призначення земельної ділянки, зміни меж, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна - земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник ТОВ «Венеція-Апарат», зазначає, що починаючи з 17.08.2017 року заявник набув право власності на нерухоме майно (Адміністративнопобутовий комплекс (літ. «А»), загальною площею 11 415,5 кв. м. та Адмінбудівля (літ. «В3»), загальною площею 1 413,5 кв. м.), що знаходиться в межах земельної ділянки загальною площею 7,2369 га за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Меблева, яка належить територіальній громаді Коцюбинської селищної ради, право постійного користування надано ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно Державного акту.

Скаржник 1 зазначає, що перехід прав на земельні ділянки, на яких розміщене нерухоме майно, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника ВАТ «Білицька меблева фабрика», визначений в аукціонній документації. Таким чином, аналіз умов аукціону, на якому здійснювалась реалізація нерухомого майна, вказує, що перехід прав на землю до нового набувача, тобто ТОВ «Венеція-Апарат» був однією з умов продажу/придбання вказаного нерухомого майна, дотримання яких є обов`язковою умовою для сторін.

Таким чином, представник ТОВ «Венеція-Апарат» вважає, що з 17.08.2017 року до заявника перейшли права на нерухоме майно та земельні ділянки під нерухомим майном, частину на земельних ділянках, які є необхідними для їх обслуговування, що розташовані в межах спірної земельної ділянки.

Крім того, скаржник 1 зазначає, що посилання на наявність в межах земельної ділянки загальною площею 7,2369 га за адресою смт. Коцюбинське, вул. Меблева нерухомого майна, що належить ТОВ «Венеція-Апарат» на праві приватної власності міститься в Рішенні Коцюбинської селищної ради №437-27-ІХ «Про припинення ВАТ «Білицька меблева фабрика». Втім вказана інформація не була взята до уваги судом першої інстанції.

Скаржник 1 стверджує, що вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції необґрунтовано проігнорував факти щодо наявності в межах спірної ділянки нерухомого майна ТОВ «Венеція-Апарат». При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги факт переходу до ТОВ «Венеція-Апарат» прав на земельні ділянки в результаті набуття права власності на нерухоме майно.

Зазначені факти, на думку скаржника 1, свідчать про помилковість здійснення судом першої інстанції оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, скаржник 1 зазначає, що станом на дату подання апеляційної скарги, власником земельної ділянки площею 7,2369 га за адресою: м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул.. Меблева є Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області і саме їй як власнику вказаної земельної ділянки належить право розпоряджатися вказаною земельною ділянкою. Тобто, виключно селищна рада Бучанського району Київської області має право визначити фактичну і юридичну долю спірної земельної ділянки.

Місцевий суд не взяв до уваги той факт, що позивач набув лише право на постійне користування спірною земельною ділянкою, що передбачає правомочності з володіння та користування нею та безпідставно проігнорував той факт, що будь-які дії з питань розпорядження спірною земельною ділянкою можуть бути застосовані виключно за ініціативи відповідача як власника.

Представник ТОВ «Венеція-Апарат» вважає, що вимога позивача щодо застосування визначених заходів забезпечення позову виходить за межі обсягу законодавчо встановлених правомочностей для землекористувача. Вказана вимога з боку позивача не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить принципу адекватності при заявлені вимог щодо забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, скаржник 1 вважає вжиті місцевим судом заходи забезпечення передчасними.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Венеція-Апарат» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 року витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № Б13/016-10(911/928/23) за позовом ВАТ «Білицька меблева фабрика» до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення у відокремленому провадженні в межах справи №Б13/016-10 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ «Венеція-Апарт» на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) до надходження матеріалів справи № Б13/016-10(911/928/23) до Північного апеляційного господарського суду.

11.05.2023 року від господарського суду Київської області на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду 25.04.2023 року надійшли матеріали справи № Б13/016-10(911/928/23) за позовом ВАТ «Білицька меблева фабрика» до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення у відокремленому провадженні в межах справи № Б13/016-10.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 року клопотання ТОВ «Венеція-Апарт» на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду задоволено. Поновлено ТОВ «Венеція-Апарт» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23). Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Венеція-Апарт» на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23). Розгляд апеляційної скарги ТОВ «Венеція-Апарт» призначено на 28.06.2023 року. Вирішено інші процесуальні питання.

Також, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Коцюбинська селищна ради Бучанського району Київської області (надалі по тексту скаржник 2, відповідач) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2; ) приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на: розпорядження земельною ділянкою, поділ (виділ) земельної ділянки, передачу у власність, користування чи інше речове право, в тому числі надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, затвердження технічної документації із землеустрою, зміни цільового призначення земельної ділянки, зміни меж, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна - земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, скаржник 2 зазначає, що вважає ухвалу господарського суду Київської області про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі такою, що прийнята внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, а визначені заходи забезпечення позову є такими, що вжиті внаслідок неповного та неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження чи оцінки доказів судом першої інстанції, а також такими, що порушують майнові інтереси відповідача.

Скаржник 2 зазначає, що станом на дату подання апеляційної скарги, власником земельної ділянки площею 7,2369 га за адресою: м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Меблева є Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області і саме їй як власнику вказаної земельної ділянки належить право розпоряджатися вказаною земельною ділянкою. Тобто, виключно селищна рада Бучанського району Київської області має право визначити фактичну і юридичну долю спірної земельної ділянки.

Місцевий суд не взяв до уваги той факт, що позивач набув лише право на постійне користування спірною земельною ділянкою, що передбачає правомочності з володіння та користування нею та безпідставно проігнорував той факт, що будь-які дії з питань розпорядження спірною земельною ділянкою можуть бути застосовані виключно за ініціативи відповідача як власника.

На думку скаржника 2, вимога позивача щодо застосування визначених заходів забезпечення позову виходить за межі обсягу законодавчо встановлених правомочностей для землекористування. Вказана вимогу з боку позивача не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить принципу адекватності при заявлені вимог щодо забезпечення позову.

Також скаржник 2 зазначає, що відповідач на праві власності володіє часткою майнового комплексу, що знаходиться в межах земельної ділянки загальною площею 7, 2369 га за адресою: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева 1.

Однак, суд першої інстанції, здійснив неналежну оцінку обґрунтованості доводів позивача з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості та адекватності вимог. Суд першої інстанції не встановив дійсне коло власників та користувачів спірної земельної ділянки та не визначив обсяг прав та інтересів кожного. Внаслідок вищевикладеного, судом порушено майнові права та законні інтереси Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 19.04.2023 року апеляційну скаргу Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 року витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № Б13/016-10(911/928/23) за позовом ВАТ «Білицька меблева фабрика» до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення у відокремленому провадженні в межах справи № Б13/016-10 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) до надходження матеріалів справи № Б13/016-10(911/928/23) до Північного апеляційного господарського суду.

11.05.2023 року від господарського суду Київської області на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 року надійшли матеріали справи № Б13/016-10(911/928/23) за позовом ВАТ «Білицька меблева фабрика» до Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення у відокремленому провадженні в межах справи № Б13/016-10.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 року апеляційну скаргу Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23). Об`єднано апеляційні скарги ТОВ «Венеція-Апарт» та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі № Б13/016-10(911/928/23) в одне апеляційне провадження. Розгляд апеляційних скарг ТОВ «Венеція-Апарт» та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області призначено на 28.06.2023 року. Вирішено інші процесуальні питання.

28.06.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 03.07.2023 року.

28.06.2023 року після судового засідання через відділ документообігу суду від ТОВ «Венеція-Апарт» надійшло клопотання про долучення документів.

Також 28.06.2023 року, після судового засідання на електронну адресу від арбітражного керуючого надійшло клопотання про долучення доказів.

29.06.2023 року через відділ документообігу суду від ТОВ «Венеція-Апарт» надійшла заява про залучення доказів до матеріалів справи.

03.07.2023 року в судове засідання з`явились представники ТОВ «Венеція-Апарт», Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області та арбітражний керуючий Головко О.І. - особисто та надали усні пояснення по справі.

03.07.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом, у провадженні господарського суду Київської області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа № Б13/016-10 за заявою Шведа Р.П. про банкрутство ВАТ «Білицька меблева фабрика».

29.03.2023 року до господарського суду Київської області надійшла позовна заява ВАТ «Білицька меблева фабрика» від 29.03.2023 № 2/03 до відповідача Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення № 437-27-ІХ від 22.03.2023 року «Про припинення ВАТ «Білицька меблева фабрика» права постійного користування земельною ділянкою, що розташована в селищі Коцюбинське, по вул. Меблева».

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою за правилами загального позовного провадження в межах справи № Б13/016-10 про банкрутство ВАТ «Білицька меблева фабрика».

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву від 29.03.2023 року № 3/03 про вжиття заходів забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на: розпорядження земельною ділянкою, поділ (виділ) земельної ділянки, передачу у власність, користування чи інше речове право, в тому числі надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, затвердження технічної документації із землеустрою, зміни цільового призначення земельної ділянки, зміни меж, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна - земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

- заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області та будь-яким іншим особам чинити перешкоди ВАТ «Білицька меблева фабрика» в користуванні земельною ділянкою площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева, в тому числі заборонити представникам Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області та будь-яким іншим особам без згоди ВАТ «Білицька меблева фабрика» доступ до земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що він є постійним землекористувачем спірної земельної ділянки згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, та є власником цілісного майнового комплексу, розташованого на означеній земельній ділянці.

Проте, рішенням № 437-27-ІХ від 22.03.2023 року «Про припинення ВАТ «Білицька меблева фабрика» права постійного користування земельною ділянкою, що розташована в селищі Коцюбинське, по вул. Меблева", яке оскаржується в даному провадженні, Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області вирішила:

- 1) Припинити ВАТ «Білицька меблева фабрика» право постійного користування земельною ділянкою площею 7,2369 га, яка перебуває в користуванні згідно Державного акту про право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995, місце розташування: селище Коцюбинське, вул. Меблева.

- 2) Віднести земельну ділянку площею 7,2369 га до земель запасу Коцюбинської селищної територіальної громади.

- 3) Відділу з питань земельних відносин виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради здійснити заходи щодо попередження власників об`єктів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, зазначеній у п. 2 цього рішення, про необхідність оформлення речових прав на земельні ділянки під об`єктами нерухомості.

Вказане рішення мотивоване тим, що на зазначеній земельній ділянці, крім нерухомого майна Позивача, знаходиться також котельня комунальної форми власності та об`єкти нерухомості, які належать ТОВ «Венеція-Апарт».

Позивач стверджує, що з п. 3 оскаржуваного рішення вбачається, що до ухвалення судом рішення у цій справі існує вірогідність оформлення Відповідачем та третіми особами речових прав на земельну ділянку, що передана в постійне користування позивачу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2023 року по справі № Б13/016-10(911/928/23) заяву відкритого акціонерного товариства «Білицька меблева фабрика» від 29.03.2023 року № 3/03 ВАТ «Білицька меблева фабрика» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на: розпорядження земельною ділянкою, поділ (виділ) земельної ділянки, передачу у власність, користування чи інше речове право, в тому числі надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, затвердження технічної документації із землеустрою, зміни цільового призначення земельної ділянки, зміни меж, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року № 61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна - земельної ділянки площею 7,2369 га, яка передана в постійне користування ВАТ «Білицька меблева фабрика» згідно рішення Коцюбинської селищної ради від 24.10.1995 року №61 та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №002587 від 09.11.1995 року, місце розташування земельної ділянки: Київська область, селище Коцюбинське, вул. Меблева, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційних скарг ТОВ «Венеція-Апарат» та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області слід відмовити, а ухвалу господарського суду Київської області року від 31.03.2023 в оскаржуваній частині - залишити без змін, виходячи з наступного.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18.

Як вбачається з матеріалів справи, метою звернення до суду із відповідним позовом є захист інтересів позивача, оскільки процедура припинення права позивача на постійне користування земельною ділянкою, на думку позивача, здійснена з порушенням норм чинного законодавства.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Місцевим судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірний об`єкт нерухомості - земельна ділянка площею 7,2369 га, місце розташування: селище Коцюбинське, вул. Меблева, належить позивачу ВАТ «Білицька меблева фабрика» на праві постійного користування, що підтверджено Державним актом про право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 002587 від 09.11.1995; на вказаній земельній ділянці знаходиться цілісний майновий комплекс (до складу якого входять у т.ч.: будівлі - ангар, вентиляційна дільниця, градільня, цехи, склади, компресорна, насосна станція; споруди - АЗС, димова труба, замощення, навіс, огорожа, трансформаторна підстанція, артезіанська свердловина, виробничо-протипожежний водопровід, внутріплощадочна ЛЕП, внутріплощадочна теплотраса, пожежний резервуар, резервуар для води), належний позивачу, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

В той же час, як вбачається з оскаржуваного рішення Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області № 437-27-ІХ від 22.03.2023 року, селищною радою вирішено припинити право позивача на постійне користування зазначеною земельною ділянкою; повернуто земельну ділянку до земель запасу територіальної громади та пунктом 3 рішення, зокрема, надано розпорядження структурному підрозділу органу місцевого самоврядування здійснити заходи, спрямовані на оформлення речових прав третіх осіб на вказану земельну ділянку (певні її частини під об`єктами нерухомості).

Отже, результатом реалізації пункту 3 оспорюваного рішення селищної ради № 437-27-ІХ від 22.03.2023 буде розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки (її частини) у власність чи користування третіх осіб, затвердження технічної документації із землеустрою, оформлення та державна реєстрація речових прав третіх осіб на спірну земельну ділянку (її частину), у зв`язку з чим, будуть відсутні будь-які механізми, які унеможливлюватимуть вчинення такими третіми особами дій, спрямованих на розпорядження земельною ділянкою.

Потенційна ймовірність оформлення та державної реєстрації речових прав третіх осіб на спірну земельну ділянку (її частину) може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим ефективний захист прав позивача в межах одного судового провадження у разі задоволення позову, оскільки для поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде ініціювати нові судові спори, у т.ч. про припинення речових прав інших осіб на земельну ділянку, передану в користування позивачу, тощо.

Разом із тим, заборона Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на розпорядження спірною земельною ділянкою, а також заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки, є співмірним із позовними вимогами, заявленими Позивачем та безпосередньо стосуються предмету спору, а обрані Позивачем види забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження прав Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, які стосуються спірної земельної ділянки.

Місцевий суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову у вигляді заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області приймати рішення, вчиняти дії, спрямовані на розпорядження спірною земельною ділянкою, а також заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки, підлягає задоволенню, оскільки позивачем наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може порушити його права та унеможливити ефективний захист права Позивача, а вжитті судом заходи не є вкрай обтяжливим для Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області та сприятимуть запобіганню порушення прав Позивача на час вирішення спору в суді, та в разі задоволення позову забезпечить ефективний захист права позивача.

В частині заборони Коцюбинській селищній раді Бучанського району Київської області та будь-яким іншим особам чинити перешкоди ВАТ «Білицька меблева фабрика» в користуванні земельною ділянкою площею 7,2369 га, в тому числі заборони представникам Відповідача та будь-яким іншим особам без згоди Позивача доступ до земельної ділянки, зокрема у зв`язку з тим, що Позивачем в заяві не наведено та до заяви не додано доказів створення Відповідачем або третіми особами перешкод у доступі Позивача до спірної земельної ділянки або об`єктів нерухомості Позивача, розташованих на вказаній земельній ділянці, а також не обґрунтовано підстав обмеження права невизначеного кола осіб у доступі до відповідної земельної ділянки місцевий суд відмовив.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, викладеними в ухвалі господарського суду Київської області від 31.03.2023 року і в частині задоволення заяви про забезпечення позову і в частині відмови у заяві про забезпечення.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що станом на дату винесення ухвали господарського суду Київської області від 31.03.2023 року на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості, що належать третім особам, однак саме з підстав того, що спірна земельна ділянка може бути поділена саме між іншими особами без участі боржника ( якого позбавлено права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться його майно), і було головною підставою для вжиття таких заходів.

Крім того, апелянти наголошуючи на порушенні їх прав щодо користування частинами земельної ділянки просять скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - апелянта) (подібні за змістом висновки щодо застосування ст. 269 Господарського процесуального кодексу України викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 року у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 13.01.2021 у справі №10/Б-921/1442/2013, від 01.03.2023 року у справі №910/6210/20).

Принцип рівності сторін у судовому процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 143, ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим або скасувати заходи забезпечення позову.

В силу викладених положень, в разі, якщо будь-яка особа не погоджується з заходами забезпечення позову, вжитими ухвалою суду першої інстанції та наголошує на обставинах, що не були відомі суду першої інстанції під час прийняття рішення про вжиття заходів забезпечення позову, то вона не позбавлена права звернутися до місцевого суду з заявою про зміну чи скасування таких заходів забезпечення позову.

Апелянти до господарського суду Київської області з відповідною заявою не зверталися.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг ТОВ «Венеція-Апарат» та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області та скасування ухвали господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі №Б13/016-10(911/928/23).

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Венеція-Апарат» та Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі №Б13/016-10(911/928/23)- залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Київської області від 31.03.2023 року у справі №Б13/016-10(911/928/23) в оскаржуваній частині - залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи №Б13/016-10(911/928/23) повернути до господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 05.07.2023 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко