ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ДніпроСправа № 904/4735/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігороваї Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Шаталова Олександра Геронтійовича, м. Дніпро

до Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором оренди приміщення № б/н від 27.04.2020 у загальному розмірі 98 538,24 грн

та

за зустрічним позовм Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Шаталова Олександра Геронтійовича, м. Дніпро

про визнання відсутнім права вимоги.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Сустав Н.В., адвокат;

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Шаталов О.Г.;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Лабовкін О.О., адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Фізична особа - підприємець Шаталов Олександр Геронтійович (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди приміщення № б/н від 27.04.2020 у розмірі загальному розмірі 98 538,24 грн., з яких: заборгованість з оренди за лютий, березень та квітень 2022 у розмірі 65 823,48 грн., заборгованість з комунальних послуг за лютий, березень та квітень 2022 у розмірі 19 752,31грн., 3 % річних у розмірі 1 512,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 450,22 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 19.12.2022 усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докладний розрахунок заборгованості відповідача за комунальні послуги, відповідно до п. 3.4. Договору в сумі 19 752,31 грн. та докази на її підтвердження (розрахунок щодо кожного виду таких послуг окремо, період такої заборгованості).

05.01.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області позивачем подано заяву від 02.01.2023 про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.02.2023 від відповідача - Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли: відзив на позовну заяву.

15.02.2023 від відповідача - Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява до первісного позивача - Фізичної особи-підприємця Шаталова Олександра Геронтійовича, у якій просить визнати відсутнім право вимоги Фізичної особи-підприємця Шаталова Олександра Геронтійовича до Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ" стягнення заборгованості за договором оренди приміщення від 27.04.2020 з 15.01.2022 по 30.04.2022.

Ухвалою Господарського суд Дніпропетровської області від 20.02.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4735/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.03.2023 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суд Дніпропетровської області від 20.02.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ" до спільного розгляду з первісним позовом та розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним у підготовчому судовому засіданні призначеному на 21.03.2023 о 10:00 год.

21.02.2023 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

21.03.2023 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) до суду надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги":

- інформацію щодо об`єму помісячного використаного електроенергії ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26;

- інформацію та копії документів (договорів, актів тощо), що підтверджують відомості щодо об`єму помісячного використаного електроенергії ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26.

У підготовчому судовому засіданні 21.03.2023 оголошено перерву до 02.05.2023 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 клопотання відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Адвокатського об`єднання "ІНСОЛВ" про витребування доказів задоволено та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" надати до Господарського суду Дніпропетровської області, а саме: інформацію щодо обсягів помісячного використання електроенергії ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26; інформацію та належним чином завірені копії документів (договорів, актів тощо), що підтверджують відомості щодо обсягів помісячного використання електроенергії ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26.

28.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" до суду надійшла відповідь на запит, у якому повідомив, що за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26 договір про постачання електричної енергії між ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" та ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем не укладався, постачання електричної енергії ФОП Шаталову О.Г. за вказаний період в ухвалі не здійснювалося.

28.04.2023 від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшло до суду клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

01.05.2023 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшло до суду клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі":

- інформацію щодо об`єму помісячного використаного електроенергії ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26;

- інформацію та копії документів (договорів, актів тощо), що підтверджують відомості щодо об`єму помісячного використаного електроенергії ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем за період з січня 2021 по квітень 2022 року включно, за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 21.05.2023 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 10.05.2023 о 12:00 год.

02.05.2023 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжних інструкцій у кількості 6-ти штук.

09.05.2023 від відповідача на електронну адресу суду надійшли пояснення, щодо клопотання про витребування доказів.

09.05.2023 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме лист від ДТЕК Дніпровські Електромережі та обсяг спожитої електроенергії за період січень 2021 року по квітень 2022 року.

10.05.2023 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2023 о 10:30 год.

18.05.2023 від відповідача на електронну адресу суду надійшли пояснення.

22.05.2023 від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2023 о 10:00 год.

Протокольною ухвалою суду від 06.06.2023, оголошено перерву до 13.06.2023 о 15:00 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 13.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

Позиція позивача (за первісним позовом)

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди приміщення № б/н від 27.04.2020, а саме в частині своєчасної оплати орендних та комунальних платежів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість з оренди за лютий, березень та квітень 2022 у розмірі 65 823,48 грн., заборгованість з комунальних послуг за лютий, березень та квітень 2022 у розмірі 19 752,31грн.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 1 512,23 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 450,22 грн.

Позиція відповідача (за первісним позовом)

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що у відповідача відсутній обов`язок щодо оплати орендних та комунальних платежів за умовами Договору.

Своє твердження Відповідач мотивує тим, що усі зобов`язання орендаря за договором оренди виконувалися належним чином та на виконання п. 9.4. договору оренди, 22.11.2021 на адресу позивача засобами поштового зв`язку було направлено відповідне повідомлення про дострокове припинення дії договору оренди.

Жодних заперечень щодо дострокового припинення дії Договору оренди з боку Позивача не наведено, відтак, з 15.01.2022, договір оренди вважається розірваним.

14.01.2022, позивачем за адресою приміщення було отримано усі наявні у відповідача примірники ключів від нього. При цьому, позивач відмовився від підписання акту приймання-передачі приміщення, посилаючись на особисті обставини.

Відповідач зазначив, що належним чином виконуючи умови договору оренди, вжив належних заходів для повернення орендованого за договором оренди приміщення, у той час як позивач ухилився від прийняття вказаного приміщення, тобто всупереч умовам договору оренди:

не підписав акт приймання-передачі приміщення відповідно до договору оренди;

ухилився від прийняття приміщення, орендованого відповідачем за договором оренди.

З метою належного оформлення факту повернення відповідачем приміщення позивачеві, з боку відповідача на адресу позивача 24.01.2022 засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення-вимогу. За змістом вказаного повідомлення-вимоги, відповідач прохає позивача підписати примірник акту приймання-передачі приміщення та направити на адресу АО ІНСОЛВ.

Однак, з боку позивача на адресу відповідача підписаний примірник відповідного акту приймання-передачі приміщення по день складення дійсного відзиву - не надійшов.

Відповідач вважає, цілком безпідставними та маніпулятивними є твердження позивача про начебто не отримання від відповідача жодного повідомлення про дострокове припинення дії договору та акту приймання-передачі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

27 квітня 2020 року між ФОП Шаталовим Олександром Геронтійовичем (Позивач) та Адвокатським об`єднанням "Інсолв" (Відповідач), було укладено Договір оренди приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Савченко, буд. 26, загальною площею 84 м.кв.

Відповідно до п. 1.6. Договору, строк оренди встановлюється в п. 9.1. договору, та діє з 01.05.2020р. по 01.05.2021р.

21.04.2021р. між Орендодавцем та Орендарем, було підписано Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої, строк оренди було подовжено до 01.05.2022р.

Згідно з п. 3.1. договору, орендна плата за один місяць користування приміщенням складає еквівалент 550 доларів США без ПДВ, за курсом НБУ на момент здійснення оплати.

Пунктом 3.3. Договору встановлено строк внесення орендної плати, не пізніш ніж 28 числа кожного поточного місяця за кожний наступний місяць.

За умовами п. 3.4. Договору, Орендар зобов`язується кожного місяця, не пізніше 27 числа, здійснювати сплату комунальних послуг (за переліком в Договорі), за поточний місяць.

Оплата користування приміщенням, здійснюється по день фактичного звільнення цього приміщення (п. 3.7. Договору).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору, припинення користування приміщенням оформлюється та підтверджується Актом приймання-передачі.

За твердження позивача у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати, у розмірі:

- 16722,00 грн. (еквівалент 600$ США за курсом НБУ, станом на 11.02.2022р.) - сплата оренди за лютий місяць 2022 року;

- 17346,76 грн. - сума сплати комунальних послуг за п. 3.4. Договору, за січень місяць 2022 року., всього на суму 34068.76 грн., 11.02.2022р.

На ім`я відповідача за адресою орендованого приміщення позивачем було направлено претензію від 11.02.2022, якою останній просив сплатити заборгованість, що виникла за договором.

Відповідач заборгованість не сплатив, відповіді на вказану претензію не надіслав.

На час звернення до господарського суду заборгованість з орендної плати відповідача за розрахунком позивача складає суму еквівалентну 1800 долларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, долару США станом на день складення позовної заяви (01.12.2022р.), до гривні (36,5686 грн. за 1 долар США), становить - 65 823,48грн. за період лютий-квітень 2022 року, а також по сплаті комунальних послуг за цей же період, в сумі - 19 752,31 грн. Всього сума заборгованості по сплаті орендній плати та комунальних платежів склала: 85 575,79 грн., що і стало причиною звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1,6 ст.283 Господарського кодексу України).

Згідно з ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (з ч.1, 4 ст. 286 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На умовах вказаного Договору оренди, Відповідачем передано Позивачу нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. САВЧЕНКО, 26 за Актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.05.2020.

Згідно із пунктом 9.1. Договору оренди, строк дії даного Договору встановлюється з 01 травня 2020 року по 01 травня 2021 року.

У той же час, Додатковою угодою від 21.04.2021, серед іншого, продовжено строк оренди за Договором оренди по 01 травин 2022 року включно.

Відповідно до пункту 9.4. Договору оренди, кожна Сторона може розірвати Договір, попередивши іншу Сторону за 30 днів до моменту такого розірвання (Договір вважається розірваним на тридцять перший день після попередження).

На виконання пункту 9.4. Договору оренди, 22.11.2021 Орендарем (відповідачем) на адресу Орендодаця (Позивача) засобами поштового зв`язку було направлено відповідне повідомлення про дострокове припинення дії Договору оренди (1т. акр.с. 115,116).

Так, за змістом вказаного Повідомлення, Відповідачем повідомлено Позивача про власне рішення припинити дію Договору оренди з 15.01.2022 та викладено пропозицію з`явитися 14.01.2022 за адресою Приміщення для його фактичного прийняття та підписання відповідного акту приймання-передачі.

Відповідач залишив об`єкта оренди 14.01.2022 на доказ чого до матеріалів справи надані Договір оренди нежитлового приміщення №2Н-4 від 24.12.2021 та акт приймання пердачі приміщення від 29.12.2021, договір перевезення від 13.01.2022 та акт виконаних робіт до нього від 14.01.2022.

Отже, Відповідач, належним чином виконав умови Договору оренди щодо строків повідомлення про дострокове розірвання договору та вжив необхідних заходів для повернення орендованого за Договором оренди приміщення.

Відповідачем з метою належного оформлення факту повернення Приміщення Позивачеві, на адресу останнього 24.01.2022 цінним листом з описом вкладення було направлено повідомлення-вимогу про підписання акта приймання-передачі приміщення із оренди.

Позивач підписаний примірник відповідного акту приймання-передачі Приміщення або вмотивовану відмову від такого підписання не надав.

Доказів користування відповідачем приміщенням після 14.01.2022 позивач до матеріалів справи не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З огляду на викладене, Договір оренди є розірваним з 15.01.2022.

Згідно з ч.2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відтак, зобов`язання з оплати орендної плати та комунальних платежів за період лютий-травень у відповідача перед позивачем відсутні.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості з оренди за лютий, березень та квітень 2022 у розмірі 65 823,48 грн., заборгованість з комунальних послуг за лютий, березень та квітень 2022 у розмірі 19 752,31грн., є не обґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 512,23 грн. та інфляційні втрати в розмірі 11 450,22 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У задоволенні вимог про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та трьох процентів річних також слід відмовити, оскільки вказані вимоги є додатковими до основних вимоги.

З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають у повному обсязі задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом.

АРГУМЕНТИ СТОРІН ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

Позиція позивача (за зустрічним позовом)

Позовні вимоги мотивовані порушенням Фізичною особою-підприємцем Шаталовим Олександром Геронтійовичем обов`язку передбаченого договором та актами цивільного законодавства щодо отримання орендованого майна.

Позиція відповідача (за зустрічним позовом)

Відповідач за зустрічним позовом заперечує проти задоволення зустрічного позову мотивуючи тим, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом не є правильним способом захисту та не підлягає задоволенню.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як вже було встановлено судом, що 27.04.2020 між ФОП ШАТАЛОВ О.Г. (далі - Орендодавець, Відповідач) та АО ШСОЛВ (далі - Орендар, позивач) було укладено Договір оренди, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених дійсним Договором Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове оплатне користування приміщення та сплачувати за користування ним орендну плату.

Відповідно до пункту 1.2. Договору оренди, приміщення, яке передається в оренду за дійсним Договором знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. САВЧЕНКО, 26 (надалі - Приміщення), має загальну площу 84 м.кв.

На умовах вказаного Договору оренди, Відповідачем передано Позивачу нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. САВЧЕНКО, 26 за Актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.05.2020.

Згідно із пунктом 9.1. Договору оренди, строк дії даного Договору встановлюється з 01 травня 2020 року по 01 травня 2021 року.

У той же час, Додатковою угодою від 21.04.2021, серед іншого, продовжено строк оренди за Договором оренди по 01 травин 2022 року включно.

Позивач зазначив, що у листопаді 2021 року було прийнято рішення про дострокове розірвання Договору оренди у зв`язкуз з бажанням провадити власну господарську діяльність у іншому приміщенні.

Так, на виконання пункту 9.4. Договору оренди, 22.11.2021 Позивачем на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку було направлено відповідне повідомлення про дострокове припинення дії Договору оренди.

Крім цього, про дострокове припинення дії Договору оренди Відповідача неодноразово було повідомлено Позивачем під час усних розмов.

Так, за змістом вказаного Повідомлення, Позивачем повідомлено Відповідача про власне рішення припинити дію Договору оренди з 15.01.2022 та викладено пропозицію з`явитися 14.01.2022 за адресою Приміщення для його фактичного прийняття та підписання відповідного акту приймання-передачі.

Жодних заперечень щодо дострокового припинення дії Договору оренди з боку Відповідача не наведено.

Відтак, з 15.01.2022, Договір оренди вважається розірваним.

14.01.2022, Відповідачем за адресою Приміщення було отримано усі наявні у Позивача примірники ключів від нього. При цьому, Відповідач відмовився від підписання акту приймання-передачі Приміщення, посилаючись на особисті обставини.

Отже, Позивач, належним чином виконуючи умови Договору оренди, вжив належних заходів для повернення орендованого за Договором оренди приміщення, у той час як Відповідач ухилився від прийняття вказаного приміщення, тобто всупереч умовам Договору оренди: не підписав акт приймання-передачі приміщення відповідно до Договору оренди; ухилився від прийняття Приміщення, орендованого Позивачем за Договором оренди.

Позивачем з метою належного оформлення факту повернення Приміщення Відповідачеві, з боку Позивача на адресу Відповідача 24.01.2022 засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення-вимогу, з проханням Відповідача підписати примірник акту приймання-передачі Приміщення та направити на адресу АО ІНСОЛВ.

Однак, з боку Відповідача на адресу Позивача підписаний примірник відповідного акту приймання-передачі Приміщення по день складення дійсного Відзиву - не надійшов.

Враховуючи наведене, Відповідач фактично втратив право вимагати від Позивача сплати заборгованості за Договором оренди, дію якого було припинено з 15.01.2022, враховуючи ігнорування Відповідача власного обов`язку прийняти вказане Приміщення.

Позивач також зазначив, що 14 січня 2022 року Позивачем було забезпечено (шляхом отримання послуг перевезення меблів, офісної техніки та документів) вивезення усього майна, належного Позивачу, з Приміщення Відповідача, та забезпечено передачу усіх примірників ключів від Приміщення Відповідачу.

Позивач вважає, що очевидним є висновок про те, що фактично у Відповідача відсутнє право вимоги до Позивача щодо сплати заборгованості за Договором оренди.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1-2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Поряд з цим, за ч.1-2 ст.20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

За ч. 1-2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання; такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача; якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Розглядаючи справу суд має з`ясувати чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню; однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Однак, в будь-якому випадку, обраний позивачем спосіб захисту повинен бути ефективним.

Ефективність судового захисту передбачає те, що він повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

На підставі викладених правових положень слідує, що право позивача на заявлення конкретної позовної вимоги повинне узгоджуватися із правильністю, належністю та ефективністю обраного способу захисту порушених прав.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Позивач за зустрічним позовом просить визнати відсутнім право вимоги ФОП Шаталова О.Г. до АО ІНСОЛВ стягнення заборгованості за Договором оренди приміщення від 27.04.2020 з 15.01.2022 по 30.04.2022.

Перевіривши предмет позову на відповідність зазначеним критеріям, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення через неефективність обраного позивачем способу захисту.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

За наслідками задоволення позову має відбуватися поновлення (захист) майнових прав позивача або ж його інтереси можуть бути реалізовані, внаслідок чого він здатний буде набути прав.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав також є самостійною підставою для відмови в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 квітня 2021 року в справі № 910/10011/19.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача за первісним позовом.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 30.06.2023.

Суддя В.Г. Бєлік