ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Справа№ 910/5447/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 27.06.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 08.12.2022 (повний текст складено та підписано 22.12.2022)

у справі №910/5447/22 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор"

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним рішення

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор (позивач) надійшла позовна заява до Антимонопольного комітету України (відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 663-р від 15 грудня 2021 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу";

- визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 664-р від 15 грудня 2021 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення є протиправними, незаконними та такими, що не мають нічого спільного із фактичними обставинами та законодавством, а також такими, що були прийняті відповідачем внаслідок маніпулювання фактами та внаслідок довільного трактування ним законодавства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі №910/5447/22 у задоволенні позову відмовлено з підстав пропуску присічного строку на оскарження рішення Антимонопольного комітету України.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі №910/5447/22 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що позивач не оскаржив рішення Антимонопольного комітету України у законодавчо встановлений термін, однак це сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин, а саме введення військового стану, що є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 апеляційну скаргу у справі № 910/5447/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Козир Т.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2023 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/5447/22 у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Козир Т.П., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги.

Розгляд справи відкладався.

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. При цьому відповідач зазначив, що сам факт введення військового стану на території України не може слугувати безумовною підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку.

17.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Також через канцелярію суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення в у справі та узагальнена аргументація позиції позивача.

В судове засідання 27.06.2023 з`явилися представники сторін у справі. Представник позивача підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

15.12.2021 року Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 24-26.13/41-18 постановлене рішення № 663-р "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу".

В п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 року № 663-р Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" вчинило порушення, передбачене пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді здійснення концентрації шляхом набуття контролю над значною частиною активів цукрового заводу в місті Збараж Збаразького району Тернопільської області, які належали Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (м. Київ) та забезпечували можливість здійснення господарської діяльності з переробки цукрового буряку та виробництва цукру, без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого необхідна.

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" штраф 510 000,00 грн. (п. 2 рішення).

Також 15.12.2021 року Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 24-26.13/42-18 постановлене рішення № 664-р Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу.

В п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 року № 664-р Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" вчинило порушення, передбачене пунктом 12 етапі 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді здійснення концентрації шляхом набуття контролю над значною частиною активів цукрового заводу в смт Козова Козівського району Тернопільської області, які належали Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (м. Київ) та забезпечували можливість здійснення господарської діяльності з переробки цукрового буряку та виробництва цукру, без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого необхідна.

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" штраф 510 000,00 грн. (п. 2 рішення).

Рішення відповідача № 663-р мотивовано, зокрема, такими фактичними даними та доводами:

- до червня 2015 року усі активи (рухоме та нерухоме майно) Збаразького цукрового заводу належали товариству з обмеженою відповідальністю "Збаразький цукровий завод" (м. Збараж, Тернопільська обл.), яке здійснювало діяльність із переробки цукрових буряків та виробництва цукру;

- протягом 20 червня - 25 липня 2015 року, на підставі рішень Господарського суду Тернопільської області від 20.05.2015 у справі № 921/330/15-г/8 та від 25.06.2015 у справі № 921/525/15-г/6 та добровільного передання ТОВ "Збаразький цукровий завод" заставного майна, ПАТ "Промінвестбанк" набуло у власність активи (рухоме та нерухоме майно) ТОВ "Збаразький цукровий завод" шляхом звернення стягнення на предмети застави / іпотеки, за договорами, укладеними між ТОВ "Збаразький цукровий завод" і ПАТ "Промінвестбанк" у грудні 2011 - лютому 2012 року;

- у 2016 році на Збаразькому цукровому заводі діяльність із переробки цукрового буряку та виробництва цукру здійснювало товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Галичина Цукор" (зокрема, на підставі договорів оренди № 09-1943/12-4 від 30.10.2015 і № 09-924/7 від 21.06.2016, укладених із ПАТ "Промінвестбанк") (відповідно до листа ПАТ "Промінвестбанк" від 22.09.2017 № 09-13-81445, зареєстрованого в Комітеті 25.09.2017 за № 11-24/9369);

- після завершення сезону цукроваріння 2016 року контроль над Активами Збаразького цукрового заводу набуло ТзОВ "Радехівський цукор" [на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна б/н та купівлі-продажу рухомого майна № 39/418, укладених 29 грудня 2016 року з ПАТ "Промінвестбанк" (далі - Договори)];

- листом від 21.09.2017 б/н (зареєстрованим у Комітеті 22.09.2017 за № 8-24/804-кі) ТзОВ "Радехівський цукор" повідомило про те, що товариство уклало контракти на закупівлю цукрового буряку з бурякоздавачами з урахуванням, зокрема, потужностей Збаразького цукрового заводу, який планувався до запуску у виробництво на початку вересня поточного виробничого сезону, що сприятиме задоволенню потреб вітчизняних споживачів у достатньому обсязі якісної соціально важливої продукції (цукру) за обґрунтованими цінами;

- в ході розгляду справи про концентрацію було встановлено, що придбання ТзОВ "Радехівський цукор" Обладнання та Активів Збаразького цукрового заводу не призводить до монополізації та суттєвого обмеження конкуренції на товарних ринках України, та щоб не завадити запуску Збаразького цукрового заводу в сезон цукроваріння 2017 року, Комітетом було прийнято рішення виділити в окреме провадження справу про порушення у вигляді придбання ТзОВ "Радехівський цукор" Активів Збаразького цукрового заводу без дозволу органів Комітету, наявність якого необхідна, та рішенням Комітету від 12.10.2017 № 593-р надано дозвіл ТзОВ "Радехівський цукор" на придбання Обладнання, яке призначено для виробництва цукру (переробки цукрового буряку);

- наступного дня після прийняття рішення на підставі актів приймання-передачі від 13.10.2017 до договору зберігання від 31.01.2017 б/н ТзОВ "Радехівський цукор" (як зберігач) повернув Обладнання його власнику (ТзОВ "Провесінь-Агроінвест"), одночасно, на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2017 б/н, укладеного між ТОВ "Провесінь-Агроінвест" і ТзОВ "Радехівський цукор", останнє придбало зазначене вище Обладнання. 13.10.2017 Збаразький цукровий завод офіційно розпочав сезон цукроваріння 2017 року (на підставі наказу генерального директора ТзОВ "Радехівський цукор" від 12.10.2017 № 299);

- на момент одержання дозволу Комітету (рішення від 12 жовтня 2017 року № 593-р) на придбання Обладнання для доукомплектування придбаних Активів Збаразького цукрового заводу, ТзОВ "Радехівський цукор" фактично вже мало доступ (принаймні, починаючи з 31.01.2017) до зазначеного Обладнання та здійснювало всі можливі дії (технічний огляд, випробування) для вчасного запуску перероблення цукрового буряку на активах Збаразького виробництва в сезон цукроваріння 2017 року;

- за інформацією, наявною в Комітеті: вартість Активів Збаразького цукрового заводу становить 155 737 974,90 грн. (відповідно до договорів купівлі-продажу від 29.12.2016 № 39/418, б/н, укладених між ТзОВ "Радехівський цукор" і ПАТ "Промінвестбанк"); загальна вартість Обладнання становить 424 059,85 грн (відповідно до акта приймання-передачі № 3 від 16.10.2017 до Договору купівлі-продажу б/н, укладеного 13.10.2017 між ТзОВ "Радехівський цукор" і ТзОВ "Провесінь-Агроінвест");

- отже, вартість Обладнання становить менше одного відсотка вартості Активів Збаразького цукрового заводу;

- на 29.12.2016 Активи Збаразького цукрового заводу й Обладнання фактично знаходилися на одній території та були під`єднані до єдиного виробничого циклу, становили діючий бізнес, а отже, могли забезпечити ТзОВ "Радехівський цукор" здійснення завершеного циклу з переробки цукрового буряку та виробництва цукру (див. п. 11 цього рішення);

- Активи Збаразького цукрового заводу включали ті основні елементи, які дозволяли ТзОВ "Радехівський цукор" наростити присутність на ринку в економічно доцільні строки (від закінчення сезону цукроваріння 2016 року й до початку нового), про що свідчать докази, зібрані в цій справі;

- отже, враховуючи все наведене вище в сукупності, ТзОВ "Радехівський цукор" 29.12.2016 набуло контроль над значною частиною Активів Збаразького цукрового заводу;

- до Антимонопольного комітету України заява про надання дозволу ТзОВ "Радехівський цукор" на набуття контролю над значною частиною активів цукрового заводу в місті Збараж Збаразького району Тернопільської області не надходила;

- отже, дії ТзОВ "Радехівський цукор", які полягають у набутті контролю над значною частиною активів цукрового заводу в місті Збараж Збаразького району Тернопільської області, яка належала ПАТ "Промінвестбанк", без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого була необхідна, є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- враховуючи зазначене, товариство під час укладення договорів із ПАТ "Промінвестбанк" вже мало на меті одержати в користування / власність "чуже" Обладнання, що було під`єднане до виробничого циклу для початку сезону цукроваріння 2017 року. А отже, Відповідач повинен був звернутись із заявою до Комітету про надання дозволу на придбання Активів (з можливим подальшим їх доукомплектуванням), а не Обладнання, яке становить лише незначну частину всього виробничого циклу (як описано в пунктах 22,23 і 39 цього рішення);

- доказами, зібраними у справі, доводиться, що дії ТзОВ "Радехівський цукор", які полягають у набутті контролю над значною частиною активів цукрового заводу в місті Збараж Збаразького району Тернопільської області, яка належала ПАТ "Промінвесгбанк", без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого була необхідна, є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- концентрація у вигляді набуття ТзОВ "Радехівський цукор" контролю над значною частиною активів цукрового заводу в місті Збараж Збаразького району Тернопільської області, яка належала ПАТ "Промінвестбанк", не призвела до монополізації чи суттєвого обмеження конкуренції на товарних ринках України.

Рішення відповідача № 664-р мотивовано, зокрема, такими фактичними даними та доводами:

- до червня 2015 року усі активи (рухоме та нерухоме майно) Козівського цукрового заводу належали товариству з обмеженою відповідальністю "Козівський цукровий завод" (м. Козова, Козівський р-н, Тернопільська обл.), яке здійснювало діяльність із переробки цукрових буряків та виробництва цукру;

- протягом 20 червня - 11 липня 2015 року, на підставі рішень Господарського суду Тернопільської області від 20.05.2015 у справі № 921/329/15-г/16 та від 11.06.2015 у справі № 921/521/15-г/31 та добровільного передання ТОВ "Козівський цукровий завод" заставного майна, ПАТ "Промінвестбанк" набуло у власність активи (рухоме та нерухоме майно) ТОВ "Козівський цукровий завод" шляхом звернення стягнення на предмети застави / іпотеки, за договорами, укладеними між ТОВ "Козівський цукровий завод" і ПАТ "Промінвестбанк" у грудні 2011 - лютому 2012 року;

- ТзОВ "Радехівський цукор" набуло контроль над Активами Козівського цукрового заводу на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна б/н та купівлі- продажу рухомого майна № 39/419, укладених 29 грудня 2016 року з ПАТ "Промінвестбанк" (далі - Договори);

- проте на 29.12.2016 Активи Козівського цукрового заводу й Обладнання знаходилися на одній території та були під`єднані до єдиного виробничого циклу;

- Обладнання було передано ТзОВ "Радехівський цукор" на зберігання (на підставі договору зберігання б/н, укладеного 31.01.2017 з товариством з обмеженою відповідальністю "Провесінь-Агроінвест" (далі ТзОВ "Провесінь-Агроінвест") (м. Львів Україна) та актів приймання-передачі від 09.02.2017, 14.02.2017 і 17.02.2017 до нього;

- у лютому 2017 року Комітету стало відомо про придбання ТзОВ "Радехівський цукор" шести цукрових заводів, у тому числі Козівського;

- у лютому - березні 2017 року ТзОВ "Радехівський цукор" були укладені договори з фермерськими господарствами щодо посіву цукрових буряків для забезпечення діяльності, зокрема, Козівського цукрового заводу;

- на початку серпня 2017 року на виконання наказу генерального директора ТзОВ "Радехівський цукор" від 07.08.2017 № 200 товариством був проведений технічний огляд Обладнання з метою визначення його загального технічного стану та цільової придатності для запуску в сезон цукроваріння 2017 року. За результатами такого огляду відповідальною комісією встановлено, що Обладнання придатне для використання у штатному виробничому режимі переробки цукрових буряків (виробництва цукру) (що підтверджується актом технічного огляду виробничого обладнання № 3 від 16 - 17 серпня 2017 року);

- листом від 21.09.2017 б/н (зареєстрованим у Комітеті 22.09.2017 за № 8-24/804-кі) ТзОВ "Радехівський цукор" повідомило про те, що товариство планує до запуску Козівське виробництво на початку вересня поточного виробничого сезону, що сприятиме задоволенню потреб вітчизняних споживачів у достатньому обсязі якісної соціально важливої продукції (цукру) за обгрунтованими цінами, та навіть уклало контракти на закупівлю цукрового буряку з бурякоздавачами з урахуванням, зокрема, потужностей Козівського цукрового заводу;

- враховуючи, що в ході розгляду справи про концентрацію було встановлено, що придбання ТзОВ "Радехівський цукор" Обладнання та Активів Козівського цукрового заводу не призводить до монополізації та суттєвого обмеження конкуренції на товарних ринках України, та щоб не завадити запуску Козівського цукрового заводу в сезон цукроваріння 2017 року, Комітетом було прийнято рішення виділити в окреме провадження справу про порушення у вигляді придбання ТзОВ "Радехівський цукор" Активів Козівського цукрового заводу без дозволу органів Комітету, наявність якого необхідна, та рішенням Комітету від 12.10.2017 № 592-р надано дозвіл ТзОВ "Радехівський цукор" на придбання Обладнання, яке призначено для виробництва цукру (переробки цукрового буряку);

- наступного дня після прийняття рішення на підставі актів приймання-передачі від 13.10.2017 до договору зберігання від 31.01.2017 б/н ТзОВ "Радехівський цукор" (як зберігач) повернуло Обладнання його власнику (ТзОВ "Провесінь- Агроінвест"). Одночасно, на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2017 б/н, укладеного між ТОВ "Провесінь-Агроінвест" і ТзОВ "Радехівський цукор", останнє придбало зазначене вище Обладнання;

- 13.10.2017 Козівський цукровий завод офіційно розпочав сезон цукроваріння 2017 року (на підставі наказу генерального директора ТзОВ "Радехівський цукор" від 12.10.2017 №297);

- отже, докази, зазначені вище, свідчать про те, що ТзОВ "Радехівський цукор" під час укладення Договорів із ПАТ "Промінвестбанк" щодо Активів Козівського цукрового заводу вже мало на меті одержати в користування / власність також Обладнання, що було під`єднане до виробничого циклу до початку сезону цукроваріння 2017 року;

- тобто, на момент одержання дозволу Комітету (рішення від 12 жовтня 2017 року № 592-р) на придбання Обладнання для доукомплектування придбаних Активів Козівського цукрового заводу, ТзОВ "Радехівський цукор" фактично вже мало доступ (принаймні, починаючи з 31.01.2017) до зазначеного Обладнання та здійснювало всі можливі дії (технічний огляд, проведення підготовчих робіт) для вчасного запуску перероблення цукрового буряку на активах Козівського виробництва в сезон цукроваріння 2017 року;

- відносини контролю ТзОВ "Радехівський цукор" та вплив здійснення концентрації на задіяний ринок розглянуто Комітетом у справі № 24-25/14-17-ЕКк про концентрацію, за результатами чого рішенням Комітету від 12 жовтня 2017 року № 592-р встановлено, що заявлена концентрація не призвела до монополізації чи суттєвого обмеження конкуренції на товарних ринках України та надано дозвіл ТзОВ "Радехівський цукор" на придбання ТОВ "Провесінь-Агроінвест" активів (виробничого обладнання), які призначені для виробництва цукру (переробки цукрового буряку);

- ПАТ "Промінвестбанк" після здійснення концентрації втратило контроль над Активами, що є об`єктом дослідження;

- за інформацією, наявною в Комітеті: вартість Активів Козівського цукрового заводу становить 158 656 370,10 грн (відповідно до договорів купівлі-продажу від 29.12.2016 № 39/419, б/н, укладених між ТзОВ "Радехівський цукор" і ПАТ "Промінвестбанк"); загальна вартість Обладнання становить 8 888 100 грн (відповідно до акта приймання-передачі № 3 від 16.10.2017 до Договору купівлі-продажу б/н, укладеного 13.10.2017 між ТзОВ "Радехівський цукор" і ТзОВ "Провесінь-Агроінвест");

- отже, вартість Обладнання становить менше 6 відсотків вартості Активів Козівського цукрового заводу;

- крім того, на 29.12.2016 Активи Козівського цукрового заводу й Обладнання фактично знаходилися на одній території та були під`єднані до єдиного виробничого циклу, становили діючий бізнес, а отже, могли забезпечити ТзОВ "Радехівський цукор" здійснення завершеного циклу з переробки цукрового буряку та виробництва цукру (див. п. 18 цього рішення);

- Активи Козівського цукрового заводу включали ті основні елементи, які дозволяли ТзОВ "Радехівський цукор" наростити присутність на ринку в економічно доцільні строки (від закінчення сезону цукроваріння 2016 року і до початку нового), про що свідчать докази, зібрані в рамках цієї справи;

- отже, враховуючи все наведене вище в сукупності, ТзОВ "Радехівський цукор" 29.12.2016 набуло контроль над значною частиною Активів Козівського цукрового заводу;

- до Антимонопольного комітету України заява про надання дозволу ТзОВ "Радехівський цукор" на набуття контролю над значною частиною активів цукрового заводу в смт Козова Козівського району Тернопільської області не надходила;

- отже, дії ТзОВ "Радехівський цукор", які полягають у набутті контролю над значною частиною активів цукрового заводу в смт Козова Козівського району Тернопільської області, яка належала ПАТ "Промінвестбанк", без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого була необхідна, є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- ТзОВ "Радехівський цукор" під час придбання Активів у ПАТ "Промінвестбанк" знало про його недоукомплектованість. Разом із цим товариство не розглядало питання демонтажу "чужого" Обладнання та доукомплектування власним (наприклад, яке ТзОВ "Радехівський цукор" одержало відповідно до договорів купівлі-продажу рухомого майна № 39/416 (що знаходиться за адресою: вул. Володимира Великого, і, місто Борщів Борщівського району Тернопільської області), № 39/417 (яке знаходиться за адресою: вул. Тичини, 3, місто Бучач Тернопільської області), укладених із ПАТ "Промінвестбанк" 29.12.2016. Так, відповідно до актів приймання-передачі до зазначених договорів, укладених 29.12.2016, у складі рухомого майна були бурякомийки і преси для вичавлювання жому, які на момент передання знаходилися в належному стані й були придатними до експлуатації);

- незважаючи на це, відповідач уклав ряд договорів на посів цукрових буряків та договорів купівлі-продажу й переробки цукрових буряків на давальницьких умовах у сезон цукроваріння 2017 року в такому обсязі, який не мав можливості переробити та міг зазнати значних збитків (у розмірі 1,7 млрд грн);

- враховуючи зазначене, товариство під час укладення договорів із ПАТ "Промінвестбанк" вже мало на меті одержати в користування / власність "чуже" Обладнання, що було під`єднане до виробничого циклу для початку сезону цукроваріння 2017 року. А отже, Відповідач повинен був звернутись із заявою до Комітету про надання дозволу на придбання Активів (з можливим подальшим їх доукомплектуванням), а не Обладнання, яке становить лише незначну частину всього виробничого циклу (як описано в пунктах 21, 22 і 38 цього рішення);

- доказами, зібраними у справі, доводиться, що дії ТзОВ "Радехівський цукор", які полягають у набутті контролю над значною частиною активів цукрового заводу смт Козова Козівського району Тернопільської області, яка належала ПАТ "Промінвестбанк", без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого була необхідна, є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- концентрація у вигляді набуття ТзОВ "Радехівський цукор" контролю над значною частиною активів цукрового заводу в смт Козова Козівського району Тернопільської області, яка належала ПАТ "Промінвестбанк", не призвела до монополізації чи суттєвого обмеження конкуренції на товарних ринках України.

Позивач не погодився із вказаними висновками Комітету, зробленими у рішеннях № 663-р та № 664-р від 15.12.2021 року, та звернувся із даним позовом до суду, оскільки вважає, що ці рішення є незаконними і такими, що підлягають скасуванню.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій позивач просить поновити йому строк для подання позовної заяви.

Вказана заява обгрунтована тим, що 29.12.2021 року ТОВ "Радехівський цукор" отримало два рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 року № 663-р та № 664-р "Про результати розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Не пізніше 29.02.2022 року ТОВ "Радехівський цукор" планувало оскаржити ці рішення відповідача до Господарського суду міста Києва. Проте через військову агресію російської федерації проти України позивач пропустив визначений законом двомісячний строк на оскарження рішень Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 року № 663-р та № 664-р.

Додатково позивач подав до місцевого суду заяву про поважність пропущення позивачем процесуального строку на оскарження рішень відповідача, в якій позивач наголосив, що процесуальний строк на звернення до суду з позовом про оскаження рішень АМКУ пропущений позивачем через настання форс-мажорних обставин - військової агресії російської федерації проти України, підтвердженням чого є лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислової палати України.

За твердженням позивача, присічний строк підлягає поновленню, якщо мало місце настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Вказане підтверджується численною судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі № 922/327/18, в якій зазначено , що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів, при цьому на спірні правовідносини не поширюють свою дію приписи статті 257 Цивільного кодексу України та положення про загальну позовну давність.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 922/4646/16 та від 14.03.2023 у справі № 910/4518/22.

Як вбачається з матеріалів справи, копії оскаржуваних рішень були вручені під розписку уповноваженому представнику ТОВ "Радехівський цукор" 29.12.2021 року.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначене вище, двомісячний строк з дня одержання позивачем рішень для його оскарження закінчився 28.02.2022 року.

При цьому, позивач звернувся до суду з позовом про скасування спірних рішень лише 01.07.2022 року (позовна заява направлена відправленням "Укрпошта Експрес" 01.07.2022 року за штриховим кодовим ідентифікатором 011, що підтверджується датою оформлення на конверті), тобто з пропуском встановленого двохмісячного строку на оскарження, який в силу наведеного не підлягає відновленню.

Таким чином, судом не можуть братися до уваги доводи позивача, з приводу незаконності та/або необґрунтованості оскаржуваних рішень, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", закінчення зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи, що позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення і пропущений строк не підлягає відновленню, оскільки він є присічним, що є самостійною підставою для відмови у позові, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, колегія зазначає, що це питання вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. (Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22).

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску визначеного законом присічного строку, встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та наявність обставин, як підстава для відновлення такого строку, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану в Україні та унеможливили виконання позивачем дій по зверненню до суду з цим позовом в період з 24.02.2022 р. по 01.07.2022р., як не надано обґрунтування того, що спонукало позивача за наявності не скасованого воєнного стану в Україні на таке звернення та що перешкоджало вчиненню таких дій раніше за існування тих же умов.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду та відповідно скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта у відповідності до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі №910/5447/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор".

Матеріали справи №910/5447/22 повернути суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.07.2023.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир