РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2023Справа № 910/6783/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Поінт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрозенбуд»

про стягнення 13664,88 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Поінт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрозенбуд» про стягнення за договором суборенди від 11.10.2021 № 494 основного боргу в розмірі 11080,32 грн., заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 420,67 грн., заборгованості за комплексне обслуговування нежитлового приміщення в сумі 413,33 грн., заборгованості по відшкодуванню плати за обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 263,01 грн., заборгованості по відшкодуванню абонентної плати за обслуговування лічильників у розмірі 46,90 грн., пені в сумі 745,83 грн., трьох процентів річних у розмірі 123,74 грн., інфляційних втрат у розмірі 571,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04086, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Жемайте, 1.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 між позивачем (орендар) та відповідачем (суборендар) укладено договір суборенди №494, відповідно до п. 1.1. якого орендар передає суборендарю, а суборендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення №724, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Конєва, 10/1, загальною площею 77,6 кв.м. (надалі - об`єкт оренди).

Згідно з п. 3.1. договору строк дії договору починає дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.01.2023 року.

Відповідно до п.п. 4.1.1. договору орендна плата за один календарний місяць з 11 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року становить 10513,65 грн.

У п.п. 4.2.1. договору сторони погоджують, що авансовий внесок сплачується суборендарем за останній місяць встановлений на момент укладання відповідного договору, але сума може збільшитись, про що орендар повідомить суборендаря у відповідності до умов даного договору.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що орендна плата сплачується суборендарем не пізніше 10 числа місяця поточного місяця на розрахунковий рахунок орендаря, незалежно від того чи отримав суборендар рахунок-фактуру.

Відповідно до п. 4.5. договору орендна плата сплачується за весь час суборенди приміщення, а саме від дня отримання приміщення за актом приймання-передачі приміщення в оренду до дня його повернення за актом повернення приміщення. Якщо Акт повернення приміщення не підписано своєчасно сторонами, то суборендар продовжує сплачувати орендну плату та інші платежі до моменту підписання акту повернення приміщення.

Згідно з п. 4.6. договору в розмір орендної плати не включені комунальні, які необхідні для забезпечення діяльності суборендаря, а саме: відшкодування активної електроенергії, відшкодування з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, відшкодування з водопостачання та приймання стічних вод; відшкодування теплопостачання; відшкодування з постачання гарячої води; відшкодування за обслуговування будинку і споруд та прибудинкових територій; відшкодування за вивіз твердих побутових відходів; відшкодування послуги інтернет зв`язку; комплексне обслуговування та відшкодування за додаткові послуги, а саме: повірка засобів обліку холодного водопостачання, тепла та електроенергії; зняття показників із засобів обліку, обробка та передача даних постачальникам комунальних послуг. Комунальні послуги відшкодовуються суборендарем на підставі виставлених орендарем рахунків, показників лічильників та рахунків, виставлених постачальниками послуг.

Пунктом 4.8. договору погоджено, що факт надання послуг з суборенди щомісячно підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг, підписаного сторонами. Суборендар, що користується приміщенням, не вправі відмовитися від підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Отримані суборендарем акти прийому передачі наданих послуг вважаються підписаними протягом п`яти робочих днів з дня його отримання.

Відповідно до п. 4.11. договору в разі розірвання цього договору суборендар зобов`язується перед передачею приміщення погасити заборгованість, яка утворилася під час використання орендованого приміщення. Орендна плата сплачена суборендарем наперед орендарем повертається впродовж тридцяти календарних днів з моменту припинення користування приміщенням суборендарем пропорційно кількості днів орендного користування приміщенням.

Згідно з п.п. 5.2.3 договору орендар має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення суборендарем плати за користування нежитлового приміщення пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу.

У пункті 5.2.4 договору встановлено, що орендар має право нараховувати суму інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості суборендаря за платне користування нежитлового приміщення.

Відповідно до п.п. 6.1.1 договору суборендар взяв на себе зобов`язання здійснювати орендні платежі та відшкодовувати вартість комунальних послуг до 10 числа.

Пунктами 6.1.2, 6.1.3 договору передбачено обов`язок суборендаря щомісяця (08-10 числа місяця, наступного за звітним) отримувати в орендаря (відділі бухгалтерії) акт надання послуг та рахунок на оплату за отримані послуги. Наслідки неодержання вказаних документів покладаються на суборендаря; прийняти надані послуги та підписати два примірника актів наданих послуг, в результаті чого один примірник в 5-ти денний термін з дня отримання актів наданих послуг, повернути в обов`язковому порядку до бухгалтерії орендаря.

У разі дострокового розірвання договору з ініціативи суборендаря останній повинен сплатити орендарю орендну плату за весь строк перебування в приміщеннях та підписати акт повернення приміщення в день виїзду з приміщення. Відсутність зазначеного акту в орендаря є підставою для нарахування суборендарю орендних платежів та інших платежів до моменту підписання акту повернення та акту звірки взаєморозрахунків (п.п. 6.1.11 договору).

Відповідно до п.п. 6.1.14 договору суборендар відшкодовує орендарю вартість фактично спожитої ним електроенергії згідно показників засобу обліку електричної енергії встановленому в приміщенні.

Факт передачі відповідачу нежитлового приміщення в оренду за договором від 11.10.2021 № 494 підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання-передачі об`єкту оренди від 11.10.2021 року.

Разом із цим, відповідач внесення орендної плати не здійснив, у зв`язку з чим станом на 11.10.2021 за ним утворилась перед позивачем заборгованість у розмірі 10513,65 грн.

У свою чергу, позивач виставив відповідачу рахунок на оплату від 31.10.2021 № 1190 на суму 11191,63 грн., з якої: 10513,65 грн. - оренда за період 11.10.2021-31.10.2021, 400 грн. - комплексне обслуговування н/п, 254,53 грн. - відшкодування за обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій, 23,45 грн. - відшкодування абонплати за обслуговування лічильників холодного водопостачання.

31.10.2021 сторонами підписано акт надання послуг № 1139 на суму 11191,63 грн. згідно з рахунком на оплату від 31.10.2021 № 1190.

Надалі, як зауважує позивач, 01.11.2021 відповідач звільнив орендоване приміщення.

30.11.2021 сторонами підписано акт зворотнього приймання-передачі об`єкту оренди, в якому також зазначені показання лічильників електроенергії: А-177 кВт.

Також, 30.11.2021 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 1313 на суму 1032,60 грн., на підставі якого сторони підписали акт надання послуг № 1256 на суму 1032,60 грн., з якої: 566,67 грн. - оренда за період 01.11.2021-30.11.2021, 420,67 грн. - відшкодування електричної енергії активної (лічильник), 13,33 грн. - комплексне обслуговування н/п, 8,48 грн. - відшкодування за обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій, 23,45 грн. - відшкодування абонплати за обслуговування лічильників холодного водопостачання.

Крім того, факт наявності за відповідачем заборгованості за договором від 11.10.2021 № 494 підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021-04.01.2022, за яким борг відповідача перед позивачем становить 12224,23 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1. ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Із матеріалів справи слідує, що сторонами підписані за договором від 11.10.2021 № 494 акти надання послуг № 1139 на суму 11191,63 грн. та від 30.11.2021 № 1256 на суму 1032,60 грн., в яких визначено розмір орендної плати за період 11.10.2021-30.11.2021 у сумі 11080,32 грн., плати за спожиту електричну енергію в розмірі 420,67 грн., за комплексне обслуговування нежитлового приміщення в сумі 413,33 грн., відшкодування плати за обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 263,01 грн., відшкодування абонентної плати за обслуговування лічильників у розмірі 46,90 грн.

Крім того, сторонами підписаний акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 04.01.2022 року.

Відтак, оскільки сума заборгованості відповідача підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, у той час як відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Також позивачем нарахована до стягнення з відповідача за період з 11.10.2021 по 24.02.2022 пеня в розмірі в сумі 745,83 грн., три проценти річних у розмірі 123,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 571,08 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 8.2. договору орендар має право вимагати від суборендаря за прострочення внесення орендних платежів, крім простроченої орендної плати, також пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми такої заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п.п. 8.2.1 договору орендар має право нараховувати суму інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості орендаря за платне користування нежитлового приміщення.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду, беручи до уваги пункт 4.4. договору, нараховані позивачем пеня, три проценти річних та інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Поінт» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрозенбуд» (04086, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Жемайте, 1; ідентифікаційний код 42539521) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Поінт» (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 58-А; ідентифікаційний код 40782610) 11080 (одинадцять тисяч вісімдесят) грн. 32 коп. основного боргу, 420 (чотириста двадцять) грн. 67 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію, 413 (чотириста тринадцять) грн. 33 коп. заборгованості за комплексне обслуговування нежитлового приміщення, 263 (двісті шістдесят три) грн. 01 коп. заборгованості по відшкодуванню плати за обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій, 46 (сорок шість) грн. 90 коп. заборгованості по відшкодуванню абонентної плати за обслуговування лічильників, 745 (сімсот сорок п`ять) грн. 83 коп. пені, 123 (сто двадцять три) грн. 74 коп. трьох процентів річних, 571 (п`ятсот сімдесят одну) грн. 08 коп. інфляційних втрат, а також 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова