ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2023м. ДніпроСправа № 904/3499/20

Суддя Золотарьова Я.С., розглянувши скаргу від 31.05.2023 № б/н ОСОБА_1 на постанову Павлоградсько - Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.03.2023 у справі:

За позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Костенка Олександра Івановича, м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 233 038,70 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача (скаржника): Костенко О.І. паспорт

від відповідача (скаржника): Мерцалов М.Ю. ордер адвокат

від виконавчої служби: не з`явився

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Костенка Олександра Івановича і просить стягнути заборгованість у розмірі 233 038,70 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 220 093,78 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 10 183,76 грн, комісія у розмірі 1 846,21 грн, пеня у розмірі 914,95 грн.

У судовому засіданні 08.04.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

08.04.2021 закрито провадження у справі в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Костенка Олександра Івановича на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованості за кредитом у розмірі 40 305,68 грн. В іншій частині позову відмовлено.

25.08.2021 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2021, яка набрала законної сили 17.08.2021 судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Костенка Олександра Івановича на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" 146 917,33 грн. заборгованості за кредитом, 564,01 грн. процентів за користування кредитом, 4 950,00 грн. комісії, 26 000,00 грн. штрафу, 3 281,05 грн. судового збору за подання позовної заяви.

26.08.2021 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021, яка набрала законної сили 17.08.2021 судом видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Костенка Олександра Івановича на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" 4 014,70 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

11.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій просить скасувати постанову ОСОБА_2 про арешт коштів, який було накладено на такі рахунки:

- в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 , код згідно який використовується виключно для отримання пенсії;

- в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК» рахунок НОМЕР_2 ЄДРПОУ банку 14360570 код банку 305299, який використовується для здійснення підприємницької діяльності;

- в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК» було відкрито рахунок НОМЕР_3 ЄДРПОУ банку 14360570 код банку 305299.

Скаржник зазначає, що в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в нього є відкритий рахунок НОМЕР_2 ЄДРПОУ банку 14360570 код банку 305299, який використовується для здійснення підприємницької діяльності та рахунок НОМЕР_3 ЄДРПОУ банку 14360570 код банку 305299.

ОСОБА_1 до скарги було надано довідку від АТ «Райффайзен Банк», відповідно до якої зазначається, що пенсія (грошова допомога, інші грошові виплати) починаючи з 07.11.2011 перераховувати на поточний рахунок з використанням платіжної картки, який відкрито в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 .

Скаржником також долучено до матеріалів справи історію по картковому рахунку з 01.01.2023 по 31.03.2023, відповідно до якого убачається, що на цей рахунок надходили транзакції з зазначенням "Пенсія, матеріальна допомога", засвідчена АТ «Райффайзен Банк».

Так, скаржник посилається на статті 48, 52, 56, 68, ч.2 та 3, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження"

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 скаргу від 10.05.2023 № б/н ОСОБА_1 на бездіяльність Павлоградсько - Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - повернуто без розгляду.

31.05.2023 від представника ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області повторно надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця з усунутими недоліками.

Так, судом задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на звернення зі скаргою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 призначено розгляд скарги у судовому засіданні на 13.06.2023 та задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на звернення зі скаргою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 відкладено розгляд скарги до 04.07.2023.

29.06.2023 від позивача надійшов відзив на скаргу в якому позивач просив відмовити в задоволенні скарги. Позивач вказує на відсутність спеціального статусу цих рахунків, а тому не убачає підстав для задоволення цієї скарги.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову Павлоградсько - Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.03.2023, господарський суд встановив таке.

29.03.2023 у виконавчому провадженні № 71323122 державним виконавцем Мартиновою А.В. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Державний виконавець Мартинова А.В. постановила накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та / або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 327 цього Кодексу встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який є виконавчим документом.

Виконавчі документи, що підлягають примусовому виконанню, визначені також статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" (далі також Закон), серед яких накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

26.03.2022 року набрав чинності Закон України 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон 2129-ІХ).

Законом 2129-ІХ було внесено зміни до Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", який було доповнено пунктом 10-2.

Згідно положень цього пункту тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації); визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк» пенсія ОСОБА_1 починаючи з 07.11.2011 перераховується на поточний рахунок з використанням платіжної картки, який відкрито в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 .

Відтак, на пенсію громадянина України ОСОБА_1 , що нарахована та надійшла на його картковий рахунок після набрання чинності Законом 2129-ІХ, на час воєнного стану не може бути накладено арешт та звернуто стягнення.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Державний виконавець має самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установів разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19, а також постановах ВС від 03.02.2021 у справі №756/1927/16-ц та від 24.02.2021 у справі №756/1927/15-ц, від 2 серпня 2021 року у справі №711/841/14-ц.

Скаржником у підтвердження звернення до державного виконавця надано запит, в якому скаржник просив зняти арешт на рахунок в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 який відкривався для отримання пенсійних виплат.

Цей факт підтверджується заявою скаржника до ПФУ, де він просить перераховувати пенсію на цей рахунок (том 1, арк.с.75 на звороті).

У відповідь на цей запит начальник Павлоградсько - Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначив, що скаржником не надано доказів, що рахунок в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 має спеціальний режим виконання.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що надана довідка з АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 містить підтвердження того, що кошти які знаходяться на рахунку боржника є пенсією та яку на даний час заборонено звертати стягнення згідно з внесеними змінами до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд убачає в діях виконавця порушення, тому в цій частині скарга підлягає задовленню.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні скарги в частині вимоги щодо скасування постанови про арешт рахунків скаржника в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 ЄДРПОУ банку 14360570 код банку 305299, який використовується для здійснення підприємницької діяльності та рахунку № НОМЕР_3 ЄДРПОУ банку 14360570 код банку 305299 з огляду на таке.

Суд зазначає, що вищезазначені рахунки не відносяться до рахунків, які не підлягають арешту в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати Постанову Павлоградсько - Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартинової Анастасії Вікторівни про арешт коштів боржника № 71323122 від 29.03.2023 року в частині накладення арешту на грошові кошти в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 .

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили 04.07.2023 та може бути оскаржена в строки передбачені Господарським процесуальним кодексом України до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали виготовлено - 06.07.2023.

Суддя Я.С. Золотарьова