номер провадження справи 34/116/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 Справа № 908/1453/23

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

розглянув у спрощеному позовному провадженні,

без виклику представників сторін,

справу № 908/1453/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпласт Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 33296856 (бул. Незалежності, 53, м. Бровари, Київська область, 07400)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Еспі-Форс», ідентифікаційний код юридичної особи 42597583 (вул. Покровська, буд. 23А, м. Запоріжжя, 69063)

про стягнення 408 854 грн 40 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 14.04.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпласт Україна» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еспі-Форс» 408 854 грн 40 коп., з яких: 253 743 грн 89 коп. сума основного боргу, 84 584 грн 34 коп. інфляційні втрати, 11 467 грн 13 коп. 3% річних, 59 059 грн 04 коп. курсова різниця за договором поставки № 42/20-2021 від 21.01.2021, укладеного між сторонами.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 справу 908/1453/23 визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви, 04.05.2023 суд дійшов до висновку про визначення справи як малозначної та її прийняття до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Суд звернув увагу учасників справи, що в силу приписів ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 2, 3 ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідачем ухвалу суду отримано 31.05.2023, що підтверджується поштовим повідомленням, але відзиву суду не надано.

07.06.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи пропозиції позивача щодо мирного врегулювання спору та проект акту звірки, направлені на адресу відповідача.

Від відповідача будь-яких пояснень та документів до суду не надходило.

Справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для розгляду даної справи.

Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

03.07.2023 судом ухвалено рішення у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аюпласт Україна» (Постачальником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСПІ-ФОРС» (Покупцем, відповідачем у справі), укладено договір поставки № 42/20-2021 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю профільні погонажні вироби з полівінілхлориду для виробництва віконних та дверних конструкцій, а також, комплектуючі частини та матеріали (надалі - «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти товар у власність та оплатити його в порядку і на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору артикул, найменування, кількість товару, асортимент, ціна одиниці Товару та загальна вартість партії товару, визначаються Сторонами у специфікаціях, які після їх підписання є невід`ємними частинами Договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 21 січня 2021 оплата товару/ партії товару здійснюється на умовах відтермінування платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару/партії товару, зазначеної у підписаній Сторонами відповідній видатковій накладній, у межах кредитного ліміту, що за домовленістю не перевищує: 1 квартал 2021 - 900 000 (дев`ятсот тисяч) грн 00 коп.; 2 квартал 2021 - 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) грн 00 коп.; 3 квартал 2021 - 1 800 000 (один мільйон вісімсот тисяч) грн 00 коп.; 4 квартал 2021 - 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) грн 00 коп.; 1 квартал 2022 - 900 000 (дев`ятсот тисяч) грн 00 коп.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що зобов`язання Покупця з оплати товару/партії товару вважаються виконаними в момент зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

На виконання умов вказаного Договору, Постачальником було поставлено товар Покупцеві, який у повному обсязі не сплачений.

Заборгованість в сумі 253 743,89 грн за Товар, який був поставлений згідно з видатковими накладними від 01.07.2021, 02.07.2021, 07.07.2021, 08.07.2021, 09.07.2021, 13.07.2021, 14.07.2021, 19.07.2021 не сплачена.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еспі-Форс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпласт Україна» 253 743 грн 89 коп. основного боргу, 84 584 грн 34 коп. інфляційних втрат, 11 467 грн 13 коп. 3% річних, 59 059 грн 04 коп. курсової різниці за договором поставки № 42/20-2021 від 21.01.2021, укладеного між сторонами, було предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором поставки № 42/20-2021 від 21.01.2021.

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаних видів договорів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору поставки, додаткової угоди та специфікацій до договору, позивачем відповідачеві було поставлено товар на загальну суму 430 664 грн 10 коп.

Видаткові накладні на вказану суму підписані з боку обох сторін електронним підписом без зауважень.

Видаткові накладні містять посилання на договір поставки та рахунки.

Номер рахункуДата рахункуНомер видаткової накладноїДата видаткової накладноїВартість поставленого товару (грн у т.ч. ПДВ)Вартість неоплаченого товару (грн у т.ч. ПДВ)
СФ-000107801.07.2021РН-000102705.07.202185 342,928 424,71
СФ-000107901.07.2021РН-000110013.07.20214 410,124 410,12
РН-000112215.07.20212 872,80957,60
СФ-000108202.07.2021РН-000102605.07.202154 808,0829 596,80
СФ-000109202.07.2021РН-000102505.07.20214 324,324 324,32
СФ-000113607.07.2021РН-000109613.07.202176 123,8060 211,98
СФ-000114408.07.2021РН-000109713.07.202130 712,4426 394,12
СФ-000114608.07.2021РН-000109913.07.202110 207,1410 207,14
СФ-000115209.07.2021РН-000109813.07.20219 185,589 185,58
СФ-000117513.07.2021РН-000110213.07.202110 791,3010 791,30
СФ-000119014.07.2021РН-000112015.07.202195 309,8867 705,02
СФ-000121619.07.2021РН-000117522.07.202146 575,7221 535,20
Разом430 664,10253 743,89
Як свідчать матеріали справи, сума заборгованості відповідача є меншою ніж вартість поставленого за видатковими накладними товар, у зв`язку з частковим поверненням товару та зарахуванням здійсненої передоплати згідно листа від покупця.

Номер та дата видаткової накладноїВартість поставленого товаруНомер та дата накладної на повернення / лист від ПокупцяВартість поверненого товару / зарахування передоплатиЗаборгованість, грн., у т.ч. ПДВ
РН-0001027 від 05.07.202185 342,92Повернення постачальнику №18 від 25.10.202119 431,488 424,71
Лист про зарахування суми здійсненої передоплати за вих. № 1/22 від 22.12.202157 486,73
РН-0001100 від 13.07.20214 410,12--4 410,12
РН-0001122 від 15.07.20212 872,80Повернення постачальнику № 115 від 25.10.2021р.1 915,20957,60
РН-0001026 від 05.07.202154 808,08Повернення постачальнику №37 від 25.10.2021р.25 211,2829 596,80
РН-0001025 від 05.07.20214 324,32--4 324,32
РН-0001096 від 13.07.202176 123,80Повернення постачальнику №23 від 25.10.2021р.15 911,8260 211,98
РН-0001097 від 13.07.202130 712,44Повернення постачальнику №43 від 25.10.2021р.3 868,5626 394,12
Повернення постачальнику № 159 від 01.12.2021р.449,76
РН-0001099 від 13.07.202110 207,14--10 207,14
РН-0001098 від 13.07.20219 185,58-9 185,58
РН-0001102 від 13.07.202110 791,30--10 791,30
РН-0001120 від 15.07.202195 309,88Повернення постачальнику №35 від 25.10.2021р.27 604,8667 705,02
РН-0001175 від 22.07.202146 575,72Повернення постачальнику №41 від 25.10.2021р.25 040,5221 535,20
Разом:430 664,10 176 920,21253 743,89

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження поставки товару відповідачеві та наявність у відповідача перед позивачем простроченої заборгованості за поставлений товару у сумі 253 743 грн 89 коп.

Відповідно до п. 4.6. Договору, у випадку порушення Покупцем строку оплати, встановленого у п. 3.3. Договору та/або збільшення курсу євро, установленого Національним банком України, більше ніж на 3% (три відсотки) за період з моменту передання товару до моменту його оплати, Постачальник має право пропорційно збільшити ціну товару та вимагати його оплати Покупцем згідно перерахунку у повному обсязі.

На підставі п. 4.6 Договору, враховуючи збільшення курсу євро, встановленого НБУ, більше ніж на 3% за період з моменту передання товару до моменту його оплати, позивач заявив до стягнення 59 059,04 грн т.н. курсової різниці.

Коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі № 910/10191/17). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі №910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/706/17.

Перевіривши розрахунок курсової різниці (збільшення суми боргу у зв`язку з порушенням термінів оплати та підвищення курсу валют) суд визнав розрахунок вірним, а вимоги в цій частині в сумі 59 059 грн 04 коп. такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 84 584 грн 34 коп. інфляційних втрат за період: серпень 2021 березень 2023 та 11 467 грн 13 коп. 3% річних за загальний період з 05.08.2021 по 13.04.2023.

Судом перевірено розрахунки позивача 3% річних та визнано розрахунки вірними, а вимоги позивача в цій частині правомірно заявленими до стягнення.

Разом з тим, інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені курсовою різницею, передбаченої договором та заявленими до стягнення з відповідача і задоволеними судом.

Враховуючи наведене, судом відмовляється у стягненні 84 584 грн 34 коп. інфляційних втрат.

На підставі викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за позовом відноситься на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еспі-Форс», ідентифікаційний код юридичної особи 42597583 (вул. Покровська, буд. 23А, м. Запоріжжя, 69063) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпласт Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 33296856 (бул. Незалежності, 53, м. Бровари, Київська область, 07400) 253 743 (двісті пятдесят три тиясчі сімсот сорок три) грн 89 коп. основного боргу, 59 059 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн 04 коп. курсової різниці, 11 467 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят сім) грн 13 коп. 3% річних та 4 864 (чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн 05 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 03.07.2023.

Суддя А.О. Науменко