27.06.2023 Справа № 910/4316/23
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Олексюк О. В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія"
про визнання угод недійсними
за участю представників:
від позивача: Нечипорук І. І.
від відповідача: Житченко О. В.
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" (далі - ПрАТ "Київський маргариновий завод", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія" (далі - ТОВ "Торгова електрична компанія", відповідач) щодо визнання недійсними договору № 7/2020-Г від 28.02.2020 про постачання природного газу, угоди про замовлення доступу до потужності газотранспортної системи до договору № 7/2020-Г від 28.02.2020 про постачання природного газу, договору про реструктуризацію заборгованості № 25/01 від 25.01.2022.
Справа розглядалась у порядку загального позовного провадження відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України). За результатами розгляду цієї справи ухвалою суду провадження було закрите на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відмовою ПрАТ "Київський маргариновий завод" від позову. Цією ж ухвалою було повернуто ПрАТ "Київський маргариновий завод" з Державною бюджету України судовий збір у сумі 4 026,00 грн.
Після ухвалення вказаного рішення відповідач подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просив покласти на позивача (ПрАТ "Київський маргариновий завод") витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46 000,00 грн. на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні із повідомленням учасників справи за правилами, визначеними ст. 244 ГПК України.
У судовому засіданні представник заявника (відповідача) свою заяву підтримав, просив її задовольнити.
Представник позивача проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечив, вважав їх завищеними, просив відмовити у заяві ТОВ "Торгова електрична компанія" у повному обсязі.
Суд, розглянувши доводи учасників справи про розподіл судових витрат, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в цій частині докази, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 126 ГПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (з ч. 8 ст. 129 ГПК України).
У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 46 000,00 грн. заявник долучив копії:
- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Житченко О. В. (ЧК № 000964 від 01.08.2018); ордеру серія СА № 1052901 від 03.04.2023, виданого АО "Енерджи Лігал Груп" на надання правничої допомоги ТОВ "Торгова електрична компанія" адвокатом Житченко О. В.;
- договору про надання правової допомоги № 1221/2 від 30.12.2021, укладеного ТОВ "Торгова електрична компанія" з АО "Енерджи Лігал Груп", та додаткової угоди № 5 від 04.04.2023, у якій сторони погодили, що розмір винагороди адвокатському об`єднанню за надання правничої допомоги в суді першої інстанції становить 46 000,00 грн., яка підлягає сплаті не пізніше 10-ти робочих днів з дати прийняття господарським судом першої інстанції остаточного рішення за результатом розгляду справи (п. 4.1); додатку № 1 до цієї угоди про обґрунтування вартості надання послуг адвокатом; звіту про виконання додаткової угоди № 5 від 04.04.2023;
- акту прийому-передачі наданих послуг № 5/1 від 01.06.2023, у якому сторони визначили, що сума послуг правової допомоги становить 46 000,00 грн.; рахунок-фактуру № 6/2023-5/1 від 01.06.2023 на суму 46 000,00 грн.
Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У даному випадку суд враховує наступні критерії для визначення розміру витрат на правову допомогу: категорію справи з середнім ступенем складності (про визнання договору недійсним); характер спірних відносин; значення справи для відповідача та необхідність застосування наслідків недійсності правочину (повернення сплачених за спірною угодою коштів) у разі задоволення позову; відсутність в установчих документах ТОВ "Торгова електрична компанія" повноважень на представництво, крім керівника, інтересів товариства, що зумовило залучення адвоката для належного захисту права та інтересів відповідача у суді.
Також суд приймає до уваги розгляд справи у загальному позовному провадженні з викликом сторін; формування та викладення позиції представником відповідача на заявлені позовні вимоги; підготовку та надання відзиву на позов; обсяг виконаної адвокатом роботи та витраченого часу у підготовчому провадженні; кількість наданих суду пояснень та доказів представником відповідача; участь представника відповідача (адвоката ТОВ "Торгова електрична компанія") у судових засіданнях.
У той же час, суд приймає до уваги те, що обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції за позовом про визнання правочину недійсним для кваліфікованого юриста; судом не проводились додаткові процесуальні дії; кількість судових засідань; те, що розгляд справи по суті не здійснювався, а позивач на другому судовому засіданні відмовився від позову.
Крім того, суд враховує наявність заперечень позивача щодо стягнення з ПрАТ "Київський маргариновий завод" витрат на правничу допомогу, який вважав заявлений розмір таких витрат в сумі 46 000,00 грн. завищеним.
При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18, якою визначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
Отже, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат ТОВ "Торгова електрична компанія" на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. та покласти їх на ПрАТ "Київський маргариновий завод", згідно зі ст. 130 ГПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
У решті вимог заяви - відмовити.
Додаткове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 27 червня 2023 року.
Повний текст додаткового рішення складений 5 липня 2023 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К. І.