ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1768/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А
до Фізичної особи - підприємця Реус Олена Юріївни, АДРЕСА_1
простягнення 136 310,24 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Реус Олени Юріївни про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1915/461262 від 27.09.2018 року у сумі 136 310,24 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 115 600,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 20 710,24 грн.

Також до стягнення заявлені судові витрати у розмір 2 684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011 /1915/461262 від 27.09.2018 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Крім того, позивачем у пункті 1 прохальної частини позовної заяви, заявлено клопотання про призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1768/23. Задоволено клопотання позивача викладене у пункті 1 прохальної частини позовної заяви про призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи № 922/1768/23 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу суду від 08.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/1768/23 було направлено судом на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві, проте 18.05.2023 року копія ухвали суду була повернута поштовим відділенням «Укрпошти» на адресу суду.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 року у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 року у справі № 910/1730/22 Верховний Суд зробив висновок, що якщо судове рішення направлено судом за поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного рішення суду. Господарського процесуального кодексу України не передбачено обов`язку суду повторно направляти на адреси учасників справи процесуальні документи, які раніше вже повернулися до суду з відміткою про неможливість вручення.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 27.09.2018 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", що підтверджується витягом зі Статуту (банк, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Реус Оленою Юріївною (відповідач клієнт/ страхувальник) було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1915/461262.

Пунктом 13 договору, сторони погодили. що у відповідності до статті 628 цивільного кодексу України договір є змішаним та містить умови кредитного договору, договору банківського рахунку та договору страхування життя, здоров`я та працездатності.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором (пункт 14 договору).

Відповідно до умов договору протягом строку дії кредиту банк надає клієнту можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 26003242В), МФО 3505589 шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів максимальний ліміт кредиту за договором складає 250 000,00 грн., в межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту на дату укладання договору поточний ліміт кредиту складає 75 000,00 грн. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 3 договору (пункт 1.1. договору).

Строк дії кредиту - з наступного дня, що слідує за датою укладання договору по 27.09.2020 року включно, далі - дата закінчення кредитування (може змінюватися в порядку, передбаченому договором) (пункт 1.2. договору).

У пункті 1.3. кредитного договору передбачено, що без укладання додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк дії кредиту на 24 календарних місяці за умови, що на дату закінчення кредитування буде дотримано кожну з наступних умов:

- банк за 20 робочих днів до останнього робочого дня строку дії кредиту не отримав листа Клієнта про відмову від подовження строку дії кредиту;

- відсутні факти невиконання або неналежного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором;

- відсутні умови, передбачені пунктом 8.2 договору;

Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів, розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку дії договору.

Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору, кредит надається виключно з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності клієнта, у зв`язку із чим до відносин сторін не застосовується Закон України "Про споживче кредитування".

Згідно з умовами пункту 2.1. кредитного договору протягом всього строку фактичного користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29,9% річних, крім випадків, передбачених пунктом 2.2. договору.

У пункті 2.3. кредитного договору передбачено, що нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за строк фактичного користування кредитом. Таке нарахування здійснюється щомісяця в будь-який день в період, що починається за 4 робочих дні до кінця календарного місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 числа кожного календарного місяця, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується перший день фактичного використання клієнтом кредитних коштів, останній день строку користування кредитом не враховується, нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного використання кредитних коштів по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів, по дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно. При простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору на умовах договору, у разі ініціювання Клієнтом операцій по рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності (недостатності) на рахунку власних коштів клієнта, банк зобов`язується надати кредитні кошти шляхом їх безготівкового переказу з позичкового рахунку на рахунок в межах поточного ліміту та здійснити ініційовану клієнтом операцію.

Згідно з пунктом 3.2. кредитного договору поточний ліміт встановлюється банком щомісяця та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений. В першому місяці кредитування поточний ліміт встановлюється з дати початку кредитування. Банк письмово повідомляє клієнта про встановлений поточний ліміт шляхом відправлення письмового повідомлення. Поточний ліміт встановлюється на наступний банківський день після дати відправлення Банком клієнту відповідного повідомлення. У разі, якщо банк не надіслав клієнту повідомлення про встановлення розміру поточного ліміту в наступному місяці, сторони домовились, що розмір поточного ліміту на наступний місяць дорівнює розміру поточного ліміту встановленого в попередньому місяці. Якщо фактична заборгованість перевищує встановлений поточний ліміт, клієнт зобов`язаний до початку місяця на який встановлюється поточний ліміт, зменшити заборгованість за кредитом до вказаного у повідомленні поточного ліміту. Під поняттям "Банківський день" сторони розуміють робочий день банка, протягом якого приймаються документи клієнтів на переказ і документи на відкликання та здійснюється їх оброблення, передавання і виконання.

Відповідно до умов пункту 3.3. кредитного договору розмір поточного ліміту не може перевищувати більше ніж на 900% та бути меншим ніж на 100% розміру поточного ліміту в попередньому місяці. В будь-якому випадку розмір поточного ліміту не може перевищувати розміру максимального ліміту.

Згідно з пунктом 5.1. кредитного договору клієнт зобов`язаний протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному договором, шляхом зарахування на рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов пункту 5.2 договору, та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше дати закінчення кредитування. Під поняттям "Погашення заборгованості" сторони розуміють повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, штрафів та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені договором, в тому числі відшкодування витрат та збитків банка, пов`язаних з неналежним виконанням клієнтом умов договору.

У пункті 5.2. кредитного договору сторони погодили, що клієнт зобов`язаний до 10 числа включно кожного місяця, наступного за першою (з дати укладання договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15% від залишку заборгованості за кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами банка. При цьому, залишок заборгованості за кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшує на суму не внесеного клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців. У разі недостатності на рахунку коштів, належних до сплати клієнтом банку за договором в термін виконання зобов`язань клієнта за договором, клієнт вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором.

У пункті 13.2. кредитного договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до певного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором. Укладення договору здійснюється в рамках спільної акції, що проводиться банком та страховиком, та є підставою для надання клієнту передбачених договором спеціальних умов кредитування.

Також позивач зазначає, що 31.07.2020 року між сторонами було підписано заяву про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/1915/461262/1.

Пунктом 1.2 заяви, сторони зокрема узгодили, що максимальний ліміт кредиту складає 300 000,00 грн. в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту.

Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 105 000,00 грн. (пункт 1.3. заявки).

Пунктом 2 визначено, що на дату підписання заяви поточний ліміт становить 105 000,00 грн. датою початку кредиту є 27.09.2018 року.

За твердженнями позивачем, останнім на виконання умов договору було надано відповідачу кредит, про що свідчить виписка по рахунку за період з 27.09.2018 року по 09.02.2023 року.

Проте, відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе зобов`язання та не здійснив погашення кредитної заборгованості, у зв`язку із чим, за розрахунком позивача у відповідача станом на 09.02.2023 року наявна заборгованість у розмірі 136 310,24 грн. яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 115 600,00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 20 710,24 грн. у тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного платежу.

Вищевказані обставини, стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за договором про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1915/461262 від 27.09.2018 року у загальній сумі 136 310,24 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 115 600,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 20 710,24 грн. Даний договір відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України є змішаним та містить умови кредитного договору, договору банківського рахунку та договору страхування життя, здоров`я та працездатності.

Проте, зважаючи на предмет позову, судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін, що склались у зв`язку із наданням позивачем відповідачу кредиту.

Відтак, за своєю правовою природою між сторонами, в частині кредитних відносин, укладений договір, який підпадає під правове регулювання норм § 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 2 статті 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частинами 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Приписами частини 3 статті 198 Господарського кодексу України встановлено, що відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу кредит відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011 /1915/461262 від 27.09.2018 року із подальшими змінами відповідно до заявки від 31.07.2020 року про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/1915/461262/1.

Також у матеріалах справи наявна виписка по рахунку за період з 27.09.2018 року по 09.02.2023 року, що підтверджує факт надання відповідачу кредитних коштів за укладеним з позивачем договором. З наданої позивачем виписки банку по рахунку за період з 27.09.2018 року по 09.02.2023 року вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами в межах кредитної лінії та не в повному обсязі здійснював погашення кредиту, у зв`язку із чим, за розрахунком позивача станом на 09.02.2023 року наявна заборгованість у розмірі 136 310,24 грн. яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 115 600,00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 20 710,24 грн.

При цьому, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18 та від 30.08.2019 року у справі №353/614/15 відповідно до якої, банківські виписки є належними та допустимими доказами у справі щодо підтвердження видачі кредитних коштів.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем до позовної заяви розрахунку суми боргу, та встановлено, що відповідні нарахування здійснено арифметично вірно.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів здійснення повної та своєчасної сплати суми боргу за кредитним договором, або спростування заявлених позивачем до стягнення сум, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011 /1915/461262 від 27.09.2018 року у сумі 136 310,24 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 115 600,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 20 710,24 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, судовий збір у даній справі у розмірі 2 684,00 грн. підлягає стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Реус Олени Юріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А, ) суму заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1915/461262 від 27.09.2018 року у сумі 136 310,24 грн., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 115 600,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 20 710,24 грн. та 2 684, 00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А, );

відповідач: Фізична особа - підприємець Реус Олена Юріївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне рішення складено "07" липня 2023 р.

Суддя О.О. Ємельянова