Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2023Справа № 910/14184/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

про стягнення 2 791,32 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - ТОВ "Грейнсвард", відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.05.2020 в сумі 2 791,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вказаного договору в частині внесення плати за перевезення порожнього вагону № 95614103 зі станції Одеса-Порт на станцію Вендичани. У позові АТ "Українська залізниця" просить стягнути з відповідача плату за пробіг зазначеного вагону в сумі 2 791,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, 24.01.2023 подав клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву до 15.02.2023, яка була судом задоволена з наступних підстав.

Так, заява ТОВ "Грейнсвард" обґрунтована тим, що з метою підготовки своєї позиції представник відповідача звернувся до АТ "Українська залізниця" з адвокатським запитом, проте, залізниця продовжила строк розгляду цього запиту у зв`язку з великим обсягом оброблення інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

13.02.2023 відповідач надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що залізницею безпідставно завищено плату за пробіг порожнього вагону № 95614103, оскільки цей вагон рухався не зі станції Одеса-Порт, а від станції Жмеринка, тому плата за перевезення вказаного вагону має нараховуватись залізницею, виходячи з відповідної відстані зі станції Жмеринка до ст. Вендичани. Здійснивши власний розрахунок плати за пробіг вагону, відповідач вважав, що стягненню підлягає плата за пробіг вагону в сумі 576,36 грн, яка була сплачена ТОВ "Грейнсвард" 08.02.2023, у зв`язку з чим відповідач подав клопотання про закриття провадження в цій частині позову, щодо решти позовних вимог - просив відмовити у їх задоволенні. Крім того відповідач заявив про сплив строку позовної давності на звернення залізниці з даним позовом.

Указаний відзив був наданий суду з порушенням строку, визначеного законом, тому відповідач просив поновити йому цей процесуальний строк. Обґрунтовуючи причини пропуску строку для подачі відзиву, відповідач зазначив, що запитувані у залізниці документи для підготовки обґрунтованого відзиву були отримані відповідачем лише 09.02.2023, тому відповідач не мав можливості своєчасно надати відзив на позов.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши наведені ТОВ "Грейнсвард" доводи, суд вважав поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання відзиву, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення цього строку та прийняття відзиву до розгляду.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що провадження в частині позову підлягає закриттю, в іншій частині - слід відмовити.

Установлено, що 06.03.2020 між АТ "Українська залізниця" (перевізник) та ТОВ "Грейнсвард" (замовник) був укладений договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 2829531 (далі - договір). Даний договір був укладений сторонами в електронній формі, що підтверджується поданою відповідачем заявою № 41564379/2020-001 від 05.03.2021 про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) про укладення договору щодо надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

06.03.2020 АТ "Українська залізниця" засвідчило прийняття від замовника вказаної заяви про укладення договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом та повідомило замовника про присвоєні коди: відправника/одержувача - 8104, платника - 2829531, а також відкрило особовий рахунок з ідентичним номером. Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Редакція умов договору надання послуг була опублікована позивачем на веб-сайті http://uz-cargo.com 04.05.2020 та введена в дію 05.09.2020.

Відповідно до п. 1.1 предметом вказаного договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполучення (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги), і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п. 2.1.1, 2.1.2 договору замовник зобов`язаний надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності. До початку навантаження здійснювати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а для власних вагонів перевізника - за три доби до дати навантаження.

Згідно з п. 2.1.10 договору замовник зобов`язаний приймати подані за заявкою замовника власні вагони перевізника. Відмова замовника від прийняття власних вагонів перевізника допускається лише у випадках, якщо виключається можливість використання замовником таких вагонів для перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, на підставі відповідних документів (форм ГУ-23, ВУ-23).

Якщо подання замовнику на його замовлення порожніх власних вагонів перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п. 3.4 договору плата за користування власними вагонами перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови.

У випадку відмови замовника від замовлених власних вагонів перевізника, що подані замовнику, замовник зобов`язаний письмово повідомити станцію навантаження та філію «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця» про таку відмову та сплатити плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження. Така плата стягується за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 на підставі акта загальної форми ГУ-23 та перевізного документа, за яким прибули вагони на станцію призначення за тарифною схемою 14 Збірника тарифів. Плата за пробіг вагонів не нараховується у випадку, якщо виключається можливість використання замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної та комерційної непридатності, що підтверджується відповідним документом (акт форми ГУ-23, ВУ-23).

У п. 2.3.1, 2.3.2 договору сторони погодили, що перевізник зобов`язується розглядати надані замовником місячні та додаткові замовлення на перевезення вантажів, інші замовлення. Приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявкам замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів.

Згідно з п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватися накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.7 договору замовник зобов`язаний у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Відповідно до п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовник та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця».

Відповідно до пункту 12.1 договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору, здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.08.2021 ТОВ "Грейнсвард" звернулось до позивача із замовленням про надання під навантаження 17 вагонів вагою 1000 тонн. Вказане замовлення було узгоджене з перевізником та введено до Системи планування перевезень план № 908434 на перевезення 1000 тонн зерна зі станції відправлення Вендичани на станцію призначення Одеса-Чорноморська, про що була оформлена облікова картка ф. ГУ-12 відповідно до п. 6 Правил планування перевезень.

24.08.2021, відповідно до погодженого сторонами замовлення, на ст. Вендичани о 04 год. 40 хв. надійшло 17 порожніх власних вагонів перевізника, а саме - №№ 95712444, 95752374, 95800744, 95318283, 95650701, 95385472, 95798138, 95693206, 95692208, 95388989, 95755856, 95451357, 95335402, 95651865, 95799508, 95928768, 95614103, що підтверджується накладною № 40800187. Проте 26.08.2021 відповідач листом відмовився від завантаження вагону-зерновозу № 95614103, що прибув для забезпечення виконання заявки на навантаження від ст. Одеса-Порт, у зв`язку з відсутністю зерна.

Ураховуючи відмову ТОВ "Грейнсвард" від завантаження вагону № 95614103 працівниками ст. Вендичани Південно-Західної залізниці був складений акт загальної форми ГУ-23 № 357 від 26.08.2021 про відмову замовника від навантаження вагону № 95614103.

Того ж дня (26.08.2021) АТ «Укрзалізниця» склало накопичувальну картку форми ФДУ-92 № 26080269, згідно з якою відповідачу було нараховано плату за пробіг вагону № 95614103 від станції Одеса-Порт до станції Вендичани у сумі 2 326,10 грн. (без ПДВ).

08.11.2021 позивач звернувся до ТОВ "Грейнсвард" з вимогою оплатити доставку під завантаження вагону № 95614103 у сумі 2 791,32 грн. (з ПДВ), однак, відповідач відмовився здійснити таку оплату (лист від 25.11.2021), пояснюючи це тим, що плату за пробіг вказаного вагону було завищено, оскільки вагон № 95614103 прибув під завантаження на станцію Вендичани зі станції Жмеринка, а не зі ст. Одеса-Порт, тому відповідач вважав, що плата за пробіг вагона становить 576,36 грн.

Проте позивач, не погодившись з такою позицією відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 цього Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць) передбачено, що обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 (далі - Правила).

Так, відповідно до п. 2 вказаних Правил за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Відповідно до пунктів 3, 4 Правил облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 був затверджений Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги" (далі - Збірник тарифів).

Відповідно до п. 13.12 Збірника тарифів у разі відмови від раніше замовлених вагонів (крім універсальних) замовник сплачує плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження, але не більше як за 300 кілометрів. Ця плата нараховується за накопичувальною карткою на підставі акта загальної форми та пересильної накладної за тарифною схемою 14. Плата не нараховується, якщо ці вагони були використані на станції навантаження іншим відправником протягом доби з моменту їх прибуття.

Згідно з п. 14.1 Збірника тарифів плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.

Відповідно до п. 2.1.10 договору якщо подання замовнику на його замовлення порожніх власних вагоні перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п. 3.4 договору плата за користування власними вагонами перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови.

У випадку відмови замовника від замовлених власних вагонів перевізника, що подані замовнику, замовник зобов`язаний письмово повідомити станцію навантаження та філію «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» про таку відмову та сплатити плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження. Така плата стягується за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 на підставі акту загальної форми ГУ-23 та перевізного документа, за яким прибули вагони на станцію призначення, за тарифною схемою 14 Збірника тарифів. Плата за пробіг вагонів не нараховується у випадку, якщо виключається можливість використання замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної та комерційної непридатності, що підтверджується відповідним документом (акт форми ГУ-23, ВУ-23).

Як було встановлено судом, 24.08.2021 згідно попередньо наданої електронної заявки ТОВ «Грейнсвард» зі станції Одеса-Порт на станцію Вендичани під навантаження прибуло 17 вагонів, у тому числі вагон № 95614103.

Відповідно до тарифного керівництва № 4 відстань перевезення між станцією Одеса-Порт та Вінниця (ст. Вендичани) складає 478 км. Згідно зі Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги ставка плати за відстань від 451 км до 480 км становить 308,5 грн. за 1 вісь.

Оскільки вагон № 95614103 має 4 осі, то 308,5 грн. * 4 = 1 234,00 грн.

Вагон № 95614103 є зерновозом з вантажем, що перевозився - пшениця, який відноситься до 2 класу згідно з наказом Міністерства інфраструктури України № 418 від 11.08.2021, тому коефіцієнт для порожніх вагонів з під вантажів 2-го тарифного класу становить 1,885.

Також відповідно до пункту 5.1 розділу 1 Збірника тарифів при визначенні плати за перевезення порожніх вагонів округлення здійснюється до 0,1 грн. Отже, суд погоджується із розрахунком позивача, відповідного до якого плата за перевезення порожнього вагону № 95614103 зі станції Одеса-Порт до станції Вендичани становить 2 791,32 грн. (з ПДВ).

Доводи відповідача, що плата за перевезення цього вагону має нараховуватись зі станції Жмеринка (а не станції Одеса-Порт) спростовується погодженою відповідачем умовою пункту 2.1.10 договору, згідно з якою замовник взяв на себе зобов`язання сплатити пробіг направлених вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження. А згідно з накладною № 40800187 станцією відправлення вагону № 95614103 є саме станція Одеса-Порт.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил (п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, (зі змінами), та інших нормативно-правових актів (п. 5.4 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно з правилами додаткова провізна плата та інші платежі на станції призначення вказуються залізницею у графах 39-45 накладної.

При цьому із залізничної накладної № 40800187, яка фактично є договором на перевезення вантажу, укладеним між відповідачем та залізницею, вбачається, що станцією відправлення вагону № 95614103 є саме станція Одеса-Порт, а в графі 39 вказаної накладної зазначена плата за перевезення порожнього вагону № 95614103 в сумі 2326, 10 грн.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі визначається за домовленістю сторін, а у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Також відповідно до п. 2.1.10 договору у випадку відмови замовника від замовлених власних вагонів перевізника, що подані замовнику, замовник зобов`язаний письмово повідомити станцію навантаження та філію «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» про таку відмову та сплатити плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження. Така плата стягується за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 на підставі акту загальної форми ГУ-23 та перевізного документа, за яким прибули вагони на станцію призначення, за тарифною схемою 14 Збірника тарифів.

Як встановлено судом, позивачем був складений акт загальної форми ГУ-23 № 357 від 26.08.2021 про відмову замовника від навантаження вагону № 95614103.

Крім того, 26.08.2021 станцією Вендичани Південно-Західної залізниці була складена накопичувальна картка форми ФДУ-92 № 26080269, в яку включено відповідачу нарахування плати за пробіг вагону № 95614103 від станції Одеса-Порт до станції Вендичани у сумі 2 326,10 грн. (без ПДВ).

Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п. 1.3 Правил розрахунків, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.

Отже на підставі викладеного суд вважає, що позов АТ «Укрзалізниця» є обґрунтованим.

Разом з тим, як вже встановлено судом, під час розгляду справи ТОВ "Грейнсвард" сплатило позивачу плату за пробіг вагону в сумі 576,36 грн., про що свідчить платіжне доручення № 7026 від 08.02.2023. За таких обставин грошове зобов`язання ТОВ "Грейнсвард" в сумі 576,36 грн. припинилось, а тому у цій частині провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

У решті вимог АТ "Українська залізниця" про стягнення плати за перевезення порожнього вагону в сумі 2 214,96 грн. (2 791,32 грн - 576,36 грн.) - позов є обґрунтованим.

У той же час відповідач заявив клопотання про застосування до заявлених залізницею вимог наслідків спливу строку позовної давності, передбаченої договором перевезення.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Статутом залізниць України регламентується, зокрема, спеціальний порядок та строки звернення залізниці з позовами до інших учасників господарських відносин з перевезення.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України та ст. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

При цьому згідно з п. 7.3 договору перевезення строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають із правовідносин сторін за цим договором, становить 1 рік.

У даному випадку подією, що стала підставою для подання позову до суду, є відмова ТОВ "Грейнсвард" від вагону та підписання накопичувальної картки із запереченням, що відбулось 26.08.2021, а тому кінцевий термін для пред`явлення позову припадає на 26.08.2022. А з даним позовом АТ "Українська залізниця" звернулось до суду 19.12.2022, тобто з порушенням строку позовної давності.

Водночас відповідно до положень п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Поряд з цим суд враховує, що спеціальний строк позовної давності, до якого віднесено, зокрема, строк на пред`явлення позовів перевізника до вантажовідправника, встановлюється статтею ст. 315 Господарського кодексу України, яка пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України не передбачена.

Слід також зазначити, що пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень ГК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином стаття 315 ГК України не підпадає під перелік статей, строки яких продовжено на строк дії карантину пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень ГК України, а положення статті 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до спірних правовідносин не застосовуються.

За таких обставин, враховуючи, що позов залізницею подано поза межами строку позовної давності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 2 214,96 грн. несплаченої заборгованості за перевезення вагону задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі відмови у позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про стягнення 2 791,32 грн. в частині позовних вимог про стягнення плати у сумі 576,36 грн. закрити.

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про стягнення 2 214,96 грн. залишити без задоволення.

Повне судове рішення складено 30 червня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.