ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. Справа№ 910/1058/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023

у справі № 910/1058/23 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23 позовну заяву Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України повернуто заявнику.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; відкрити провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України; ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23 скасувати та повернути до подальшого розгляду позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

25.04.2023 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 подано заяву про усунення недоліків, у якій скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23 залишено без руху. Надано Головному управлінню ДПС у м. Києві як відокремленому підрозділу ДПС України строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме роз`яснено Головному управлінню ДПС у м. Києві як відокремленому підрозділу ДПС України право подати заяву для поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав поновлення та доказів на їх підтвердження протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали. Роз`яснено Головному управлінню ДПС у м. Києві як відокремленому підрозділу ДПС України, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 у даній справі поновлено Головному управлінню ДПС у м. Києві як відокремленому підрозділу ДПС України пропущений строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №910/1058/23; справу № 910/1058/23 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2023 від Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС України (надалі позивач/ скаржник) до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява з вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" подати відповідні зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ "Златобанк" на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердити зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів ПАТ "Златобанк" у частині включення до нього кредиторських вимог Головного управління ДПС у м. Києві на суму 41 265 439,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 1 статті 274 ГПК України, та запропоновано позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом надання суду: письмового уточнення щодо місця знаходження (адреси), інших засобів зв`язку та ідентифікаційного коду Державної податкової служби України, оскільки саме від її імені діє Головне управління ДПС у місті Києві; письмового уточнення щодо місця знаходження (адреси), інших засобів зв`язку та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Златобанк"; письмового уточнення у позовній заяві та позовних вимогах щодо того, до кого саме заявляються позовні вимоги; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; доказів оплати судового збору у сумі 5368,00 грн; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

При цьому, мотивувальна частина вказаної ухвали містить точну суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачу, як того вимагає ч. 2 статті 174 ГПК України, а саме: 5368,00 грн.

07.02.2023 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій, позивач усунув всі недоліки позовної заяви, окрім надання доказів оплати судового збору у сумі 5368,00 грн (дві немайнові вимоги).

Місцевий господарський суд, повертаючи ухвалою від 10.03.2023 позовну заяву позивача без розгляду, виходив з наступного: - позивач не усунув недоліки в частині сплати судового збору у розмірі 5368,00 грн.

Стосовно оскаржуваної ухвали Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що судовий збір у даній справі за подання позовної заяви не сплачено позивачем та становить 5368,00 грн з огляду на таке.

Як вказувалось вище, статтею 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору в установленому порядку і розмірі або ж документ, що підтверджує звільнення від його сплати.

Так, колегія суддів зважає на те, що грошові вимоги дійсно є майновим поняттям, оскільки мають конкретно визначену вартісну оцінку, однак при пред`явленні податковим органом позову про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію неплатоспроможного банку внести, а виконавчої дирекції Фонду затвердити зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів цього банку об`єктом вимоги є саме дія зобов`язаної сторони, яка не піддається грошовій (вартісній) оцінці, адже вирішення такого спору не вплине на припинення вимог податкового органу до неплатоспроможного банку.

Наведене пояснюється тим, що задоволення Фондом (що здійснює процедуру ліквідації банків) вимог кредиторів неплатоспроможного банку відбувається (за певними винятками щодо вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури) виключно після затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, інвентаризації майна банку, формування ліквідаційної маси та реалізації майна, включеного до цієї маси (статті 44 - 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Отже, особливістю спірних правовідносин є те, що наслідком задоволення таких позовних вимог до відповідачів (Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Златобанк" та самого Фонду) та виконання судового рішення не є припинення грошових вимог Управління ДПС (позивача) безпосередньо до неплатоспроможного банку (ПАТ "Златобанк"), що виникли як податкові зобов`язання цього банку перед податковим органом.

При цьому об`єктом вимоги, як зазначено вище, є саме дія зобов`язаної сторони (відповідних органів чи уповноважених осіб Фонду), адже внесення кредиторських вимог податкового органу та затвердження змін до акцептованого реєстру вимог неплатоспроможного банку ще не свідчить про реальне стягнення грошових вимог у виді податкової заборгованості. Задоволення (повне, часткове) чи незадоволення таких вимог залежить від низки факторів, основним серед яких є обсяг ліквідаційної маси банку, та відбувається за результатом проведення ліквідаційної процедури цього неплатоспроможного банку.

Таким чином, проаналізувавши предмет та підстави позову в цій справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги податкового органу про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію неплатоспроможного банку внести, а виконавчої дирекції Фонду затвердити зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів цього банку мають немайновий характер, відтак розмір ставок судового збору за їх подання визначається відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Таке правозастосування положень Закону України "Про судовий збір" відповідає практиці Верховного Суду у подібних правовідносинах, наведеній в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2019 у справі № 910/19560/16, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №757/22692/14-ц, від 23.01.2023 у справі №761/4209/20 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2023 у справі 910/21935/21.

Відповідно до Закону України від 03.11.2022 «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2 684,00 грн.

Отже, згідно з вказаною позицією Верховного Суду, позовні вимоги у даній справі, є вимогами немайнового характеру, а тому, й судовий збір має сплачуватись у розмірі 5368,00 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви без розгляду.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене та норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/1058/23 залишити без змін.

3. Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ) до Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684,00 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу № 910/1058/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз