ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/618/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМОІЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт"

про стягнення 423 379,78 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 423379,78 грн., з яких: 294561,64 грн. боргу за поставлений товар по договору поставки нафтопродуктів №9 від 14.02.18; 92131,86 грн. пені; 6265,71 грн. 3% річних; 30420,57грн. інфляційних. Просить покласти на відповідача витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 17000,00грн. та 6350,70грн. судового збору.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав з тих підстав, що станом на день подачі позову до суду борг відповідача був меншим ніж зазначено у позовній заяві; позивач не взяв до уваги оплату частини боргу у березні та квітні 2023 на загальну суму 55000,00грн.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 368379,78 грн., з яких: 239561,64 грн. боргу за поставлений товар по договору поставки нафтопродуктів №9 від 14.02.18; 92131,86 грн. пені; 6265,71 грн. 3% річних; 30420,57грн. інфляційних. Просить стягнути 23350,70 грн.судових витрат.

Рух справи.

05.05.2023 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 10.05.23 суд відкрив провадження у справі №906/618/23 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

05.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

26.06.2023 до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з помилковим визначенням суми боргу на день подачі позову до суду.

Відповідно до ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Подальший розгляд справи здійснюється з врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Встановлені судом обставини.

14 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМОІЛ" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТ" (покупець/відповідач) укладено Договір поставки нафтопродуктів №9 (а.с.12).

На виконання умов договору, 13 вересня 2022 року позивач поставив відповідачу Товар на загальну суму 394 561,64 грн. , що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №3603 від 13.09.2022р. на загальну суму 100 800,42 грн., №3610 від 13.09.2022р. на загальну суму 293 761,22 грн. (а.с.16,17).

Відповідач не заперечив факту отримання товару на вказану суму.

Пунктом 3.3. Договору, встановлено, що покупець зобов`язується оплатити повну вартість (в розмірі 100%) Товару (в тому числі ПДВ), відображену в рахунках-фактурах та накладних документах на Товар, (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі), протягом 5 (п`яти) банківського дня, з дати здійснення поставки Товару.

Для оплати поставленого товару позивач виставив відповідачу Рахунок №3136 від 13.09.2022р. на суму 394561,64грн.(а.с.18).

За період з 07 листопада 2022 року по 28 квітня 2023 року ТОВ "ГРАНІТ" перерахувало Позивачу кошти в розмірі 155 000,00 грн. , що підтверджується платіжними дорученнями.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань , станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 239561,64грн. (394561,64-155000).

23.03.23 позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 289561,64грн. ( а.с.24).

У відповіді на вимогу позивача №38 від 31.03.2023 відповідач вимоги визнав та просив надати час для погашення усієї суми боргу (а.с.29).

Висновки суду та норми права.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у відзиві на позовну заяву підтвердив сплату боргу за отриманий товар у розмірі 155000,00грн.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 239561,64 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.4.1 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 92131,86 грн.(а.с.8).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.1. Договору,передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати (не оплати), покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період несвоєчасної оплати (не оплати) за кожен день прострочення, від суми невиконаного грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 30420,57грн. інфляційних та 6265,71 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши розрахунки позивача за допомогою "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" системи Ліга, встановив, що за вказаний позивачем період розмір пені становить 88896,33грн., інфляційних- 24314,04грн., 3% річних - 6055,17грн.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 358827,18 грн., з яких: 239561,64грн. боргу, 88896,33грн. пені, 6055,17грн. 3% річних, 24314,04грн. інфляційних. Вимоги про стягнення 3235,53 грн. пені, 210,54 грн. 3% річних, 6106,53грн. інфляційних не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань в розмірі 17000,00грн.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, заявник долучив до матеріалів справи: Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.03.18; Ордер на надання правничої допомоги від 21.04.23; Акт №2-ю-П від 21.04.2023 надання послуг правової допомоги з описом наданих послуг (а.с.38-40).

Під час вирішення питання розподілу витрат позивача на правову допомогу суд виходить з наступного.

За змістом вимог частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на обґрунтованість та пропорційність вказаних витрат до предмета спору, обставин виникнення спору та вину кожної із сторін у виникненні спору, значення справи для сторін, часткове задоволення позову, суд вважає , що заявлені витрати підлягають задоволенню пропорційно задоволеним позовним вимогам, тому вказана вимога позивача підлягає задоволенню в розмірі 16559,17грн.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" (13033, Житомирська область, Житомирський район, смт.Миропіль, вул.Лісова,2; код 13563220) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТІНУМОІЛ" (19100, Черкаська область, м.Монастирище, вул.Б.Хмельницького, 36, кв.29; код 36778818) - 239561,64грн. боргу, 88896,33грн. пені, 6055,17грн. 3% річних, 24314,04грн. інфляційних, 5382,41грн. судового збору, 16559,17грн. витрат на правничу допомогу.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3235,53 грн. пені, 210,54 грн. 3% річних, 6106,53грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.07.23

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повідом.)