ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023р. Справа № 904/824/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон», с. Чопилки

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайт», с. Вишневе

Про: стягнення 7 885 241,30 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

секретар суового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позиваача : Нерода В.Ю. (адвокат);

Від відповідача : Тішунін О.А. (адвокат)

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Фірма Ерідон» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Агро Лайт» (відповідач) про стягнення 7 885 241,30 грн. заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №193/21/87 від 21.10.20р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 20.02.23р. відкрито провадження у справі №904/824/23, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні.

ТОВ «Агро Лайт» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи, що строк дії договору поставки №193/21/87 від 21.10.20р. закінчився 31.12.21р. Однак, у п.3 додатку №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до договору №193/21/87 від 21.10.20р. сторонами погоджено, що остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється до 29.07.22р. Таким чином, порушення зобов`язань з оплати за поставлений товар мало місце після закінчення строку дії договору , тому (на його думку) відповідальність за таке прострочення не настає. Відповідачем здійснено часткову оплату у розмірі 4 214 089,47грн. за поставлений товару згідно з додатком №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до договору. Крім того, відповідач вказує, що договором поставки не обумовлено розмір штрафних санкцій, а лише зазначено, що штрафні санкції нараховуються у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Є безпідставним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000,00грн. враховуючи незначну складність даної справи. Крім того, відповідачем подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 70%.

ТОВ «Фірма Ерідон» (позивач) у відповіді на відзив на позовну заяву вказав про те, що факт закінчення строку дії двостороннього договору, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього договору і не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Позивач зазначає, що договором поставки №193/21/87 від 21.10.20р. та додатком №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до нього погоджено розмір штрафних санкцій: пеня; відсотки згідно зі ст. 625 ЦК України; плата за користування товарним кредитом у розмірі 36% річних відповідно до п.5 додатку №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до договору. Відповідачем не заперечується наявність основної заборгованості за договором поставки у розмірі 4 625 109,40грн., на вказану суму позивачем нараховано пеню, компенсаційний платіж та плату за користування товарним кредитом. Крім того, позивач заперечує щодо задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій з підстав безпідставності та необґрунтованості.

Ухвалою суду від 23.05.23р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 08.06.23р.

Під час судового засідання 08.06.23р. представником відповідача було заявлено про часткову сплату заборгованості після відкриття провадження у цій справі в загальному розмірі 520 000,00 грн. та надано копії відповідних платіжних документів . Представник позивача не зміг під час цього судового засідання підтвердити чи спростувати часткову сплату заборгованості, у зв`язку з чим по справі було оголошено перерву та запропоновано позивачу підтвердити чи спростувати факт часткової сплати заборгованості .

12.06.23 р. на адресу суду від ТОВ «Фірма Ерідон» надійшла заява, в якій позивач підтвердив факт сплати відповідачем після відкриття провадження у цій справі 520 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором та просив суд відповідно зменшити розмір позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.20р. між ТОВ «Фірма Ерідон» (постачальник) та ТОВ «Агро Лайт» (покупець) укладено договір поставки №193/21/87, в порядку та на умовах якого постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість цього товару (п. 1.1). Найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначається в додатках, які є його невід`ємною частиною (п.1.2) Загальна вартість товару, що постачається за цим договором (ціна договору), визначається додатками та видатковими накладними, з урахуванням пункту 3.2. договору. У випадку розбіжностей даних у додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни товару, перевагу має видаткова накладна. (п.2.3) Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором та додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови поставки, без укладення додатків до цього договору. Датою оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п.3.1). Відповідно до п.3.3. оплата товару, який постачається на умовах попередньої оплати, здійснюється покупцем на підставі рахунку на оплату, сформованого постачальником, з врахуванням умов пунктів 3.1. та 3.2. договору. Згідно з п.3.6. товар, що був отриманий покупцем в межах цього договору тільки за видатковими накладними (без підписання додатку та без здійснення попередньої оплати) підлягає повній оплаті з дотриманням умов п.3.2. п.3.3. цього договору, не пізніше 10 банківських днів з моменту його отримання. Відповідно до п.6.2. за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення . В п.6.7. сторони погодили, що в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару у відповідності до умов договору, покупець відповідно до ст.625 ЦК України сплачує на користь постачальника компенсаційний платіж в розмірі 48 % річних, які нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Згідно з п.6.8. сторони домовилися, що нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим договором відповідно до п.6 ст.232 ГК України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у відповідності до ст.259 ЦК України продовжується до 3 років.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.21р., а в частині проведення розрахунків за поставлений товар до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п. 9.2).(а.с.18-23).

Між сторонами підписано додаток №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до договору поставки №193/21/87 від 21.10.20р. Згідно з умовами п.1. додатку поставці підлягають мінеральні добрива в асортименті, кількості, за ціною та загальною вартістю, а саме: аміачна селітра Pulan MACRO в біг бегах у кількості 300,000т. за ціною т. у розмірі 24 553,33грн. без ПДВ. Разом: 7 365 999,00 грн. без ПДВ. Загальна сума з ПДВ - 8 839 198,80 грн. Оплата повної вартості товару, який постачається на умовах цього додатку, здійснюється покупцем з дотриманням умов пунктів 3.2.-3.5. договору поставки, в наступному порядку : 20,00% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 22.11.21р. Для проведення попередньої оплати покупець отримує у постачальника «рахунок на оплату», термін дії якого складає 3 банківських дні, враховуючи дату його оформлення ; 80,00% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 29.07.22р. (а.с.24-26).

На виконання договору поставки №193/21/87 від 21.10.20р. та додатку №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до нього позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 8 839 198,87грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: №ТЕ-00120583 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120584 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120585 від 17.12.21 на суму 494 995,12грн., №ТЕ-00120586 від 17.12.21 на суму 141 427,18грн., №ТЕ-00120587 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120588 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120589 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120590 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120591 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120592 від 17.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120689 від 18.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120690 від 18.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120691 від 18.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120692 від 18.12.21 на суму 636 422,32грн., №ТЕ-00120694 від 18.12.21 на суму 565 708,73грн. (а.с.27-41).

Відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару на загальну суму 3 417 839,76 грн. (а.с.42-49) Окрім того, 22.10.22р. сторонами підписано угоду про залік зустрічних вимог, за змістом якої відповідно до договору поставки № 193/21/87 від 21.10.20р. ТОВ «Агро Лайт» зобов`язане ТОВ «Фірма Ерідон» оплатити вартість отриманого товару в сумі 5 421 359,11грн. (п.1). Відповідно до договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №WGS3DAP-22/1 250 від 29.09.22р. ТОВ «Фірма Ерідон» зобов`язане ТОВ «Агро Лайт» сплатити кошти в сумі 796 249,71грн. (п.2) Враховуючи вищевикладене, сторони прийшли до згоди провести залік зустрічних вимог на суму 796 249,71грн.(п.3) Після зазначеного заліку взаємних вимог заборгованість ТОВ «Фірма Ерідон» перед ТОВ «Агро Лайт» відповідно до договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №WGS3DAP-22/1 250 від 29 вересня 2022р. складає 0,00грн.; а заборгованість ТОВ «Агро Лайт» перед ТОВ «Фірмою Ерідон» відповідно до договору поставки №193/21/87 від 21 жовтня 2020р. складає 4 625 109,40грн. (а.с.50). Також, після відкриття провадження у цій справі відповідач сплатив на користь позивача 520 000,00 грн. (а.с.146-148).

Однак, відповідачем свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару виконано частково, а саме сплачено за поставлений товар 4 734 089,47грн., а з урахуванням заліку зустрічних вимог залишок заборгованості склав 4 105 109,40грн. На час вирішення спору в суді доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови п.3 додатку до договору поставки №193/21/87 від 21.10.20р., строк оплати товару є таким, що настав (кінцевий термін 29.07.22р.).

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання відповідачем свого зобов`язання з оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 4 105 109,40грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Позивачем надано розрахунок пені за період з 30.07.22р. до 06.02.23р. у розмірі 1 216 467,13грн. , який перевірено судом , помилок не виявлено .

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Але умовами п.6.7 договору встановлено , що в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару у відповідності до умов цього договору, покупець відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника компенсаційний платіж у розмірі 48% річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст. 625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені) ; то ці відсотки підлягають стягненню з відповідача за період з 30.07.22р. по 06.02.23р. у розмірі 1 167 808,44грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача плату за користування товарним кредитом у розмірі 36% річних на підставі п.5 додатку №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до договору поставки №193/21/87 від 21.10.20р.

Згідно з п.5 додатку №193/21/87/21-МДО від 16.11.21р. до договору поставки, у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару на строк більше 15 календарних днів, покупець відповідно до вимог ст.536 та ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України зобов`язаний сплатити на користь постачальника плату за користування товарним кредитом у розмірі 36% річних, нараховану на вартість отриманого, але неоплаченого покупцем товару. Нарахування відсотків за користування товарним кредитом здійснюється від дня, коли товар підлягав оплаті за умовами цього додатку та закінчується днем повної оплати вартості отриманого товару.

Позивачем здійснено розрахунок плату за користування товарним кредитом у розмірі 36% річних за період з 30.07.2022р. по 06.02.23р., що складає 875 856,33грн. Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків та встановлено, що розрахунки здійснено арифметично правильно.

Відповідно до приписів ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 ГПК України).

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини та приписи чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем не надано належних доказів, які б спростовували обставини, викладені у позовній заяві. Заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій за договором суд також відхиляє, оскільки ТОВ «Агро Лайт» не надано жодних доказів стосовно неможливості своєчасного виконання оплати за договором саме внаслідок військової агресії росії. На підтвердження настання обставин непереборної сили відповідач посилається виключно на лист від 28.02.22р. Торгово-промислової палати України , яким вона засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 год 30 хв 24.02.22р. строком на 30 діб відповідно до Указу Президента від 28.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану».

Цей лист, оприлюднений ТПП України 28.02.22р., забезпечив можливість визнати за спрощеною процедурою факт форс-мажору. Слід зазначити, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є однією з функцій ТПП, затверджених Статутом ТПП України та Законом України «Про торгово-промислові палати України». Засвідчення форс-мажорних обставин є послугою в розумінні Цивільного кодексу України ,яку ТПП надає для фізичних та юридичних осіб. Звернення суб`єктів господарської діяльності до ТПП України за отриманням сертифіката для засвідчення форс-мажорних обставин є належним доказом їх засвідчення відповідно до законодавства України. Проте сертифікат про форс-мажорні обставини не є актом державного органу, який спричиняє виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків сторін. У разі судового процесу сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами, і лише в їх сукупності на підставі наданих доказів суд приймає рішення. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин встановлюється регламентом засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин, який затверджено рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за № 44(5).Відповідно до регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тягар доказування форс-мажорних обставин покладено на заявника, а посилання на лист не буде визнано таким.

Таким чином, сторона, що посилається на форс-мажорні обставини, повинна надати докази за чотирма складовими події «форс-мажору»: 1) подія (форс-мажорна обставина); 2) непередбачуваність обставин; 3) причинно-наслідковий зв`язок між обставиною (подією) і неможливістю виконання стороною своїх конкретних зобов`язань; 4) неможливість виконання і альтернативного виконання.

Однак, відповідач в порушення вищенаведених норм чинного законодавства України, жодних дій для засвідчення форс-мажорних обставин не вчинив, а тому його посилання на вищенаведений лист ТПП України в якості підстави для зменшення розміру штрафних санкцій , передбачених умовами договору, є хибним. З наведених вище підстав суд критично оцінює заперечення відповідача та не знаходить достатньо правових підстав для задоволення його клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайт» (53161, Дніпропетровська область, Софіївський район, с. Вишневе, вул. Татарця, буд. 123, ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон» (08467, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Чопилки, вул. Богдана Хмельницького, буд. 35; ): 4 105 109,40грн. основної заборгованості, 1 167 808,44грн. 48% річних, 875 856,33грн. процентів за користування товарним кредитом, 1 216 467,13грн. пені та 118 278,62 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог закрити провадження у справі .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 29.06.2023р.

Суддя Васильєв О.Ю.