ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.2023 Справа №905/37/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Морське агентство «Трансфлот», м.Маріуполь Донецької області

про: стягнення 141900,39грн амортизаційних відрахувань.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м.Харків, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Морське агентство «Трансфлот», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 141900,39грн амортизаційних відрахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу для подальшого перерахування до Державного Бюджету України набуті у користування під час дії договору оренди №887/2001 від 26.12.2001 грошові кошти (амортизаційні відрахування), що не використані на відновлення орендованих основних фондів, оскільки з розірванням договору оренди відпала підстава, на якій набуті амортизаційні нарахування.

Після відкриття провадження у справі позивач надав:

- з клопотанням №10-07-06362 від 27.08.2021 (вх.№18357/21 від 01.09.2021) копії документів, витребуваних ухвалою суду від 18.01.2021 (а.с.106-119);

- заяву №10-07-06361 від 27.08.2021 (з додатками; вх.№18358/21 від 01.09.2021, а.с.121-144), в якій просив замінити назву позивача на нову Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях. На підтвердження викладеного в заяві надав копії Наказів Фонду державного майна України, копію положення і безкоштовний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях;

- із заявою №10-07-07643 від 01.12.2021 (вх.№25047/21 від 03.12.2021) копії документів, складених на виконання Наказів Фонду державного майна України №774 від 12.05.2021 та №796 від 13.05.2021 (а.с.173-181).

Розглянувши заяву №10-07-06361 від 27.08.2021, суд встановив таке. Згідно зі зробленим судом після надходження позову безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях останнє створене на підставі Наказу №467, дата державної реєстрації 28.05.2019, ідентифікаційний код 43023403 (а.с.102) Наказом Фонду державного майна України №796 від 13.05.2021 «Про внесення зміни до назви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях» (а.с.126) прийняте рішення: змінити назву вказаного Регіонального відділення на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (п.1); встановити, що перейменоване Регіональне відділення є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях згідно з розподільчим балансом (п.2). За актуальними відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях має ідентифікаційний код 43023403, створене на підставі Наказу №467 від 16.05.2019, державна реєстрація юридичної особи проведена 28.05.2019 (а.с.156-161).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни назви позивача у справі №905/37/21 з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м.Харків, на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків.

Суд здійснив усі можливі заходи з метою повідомлення відповідача про наявність цього провадження, про що свідчать: відмітка відповідального працівника суду про відправку засобами поштового зв`язку ухвали від 18.01.2021 про відкриття провадження у справі (а.с.104, зворотній бік); повернутий відділенням зв`язку конверт з відправленою відповідачу ухвалою від 18.01.2021 (а.с.153); роздруківка оголошення в мережі Інтернет на сторінці Господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.154).

Відповідач не скористався передбаченим ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України правом надати відзив на позов та довести обставини, що мають значення для вирішення спору по суті, з огляду на що відповідно до приписів ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.5 ст.252 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2001 Регіональне відділення Фонду держмайна України по Донецькій області (Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю Морське агентство «Трансфлот» (Орендар) уклали Договір оренди №887/2001 (далі Договір, а.с.16-23), за п.1.1. якого (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012, а.с.30) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс «Комплекс з агентування суден» у м.Маріуполь, пл.Морвокзалу (далі Підприємство), склад і вартість якого визначено відповідно до результатів інвентаризації станом на 30.11.2011, передавального балансу станом на 30.11.2011 та акту оцінки Підприємства, складеного станом 30.11.2011, що є додатком до цього Договору. Вартість Підприємства становить 501213,00грн, у тому числі: основні засоби первісною вартістю 535133,67грн, залишковою вартістю 471102,00; нематеріальні активи залишковою вартістю 30111,00грн.

Орендар вступає у строкове платне користування Підприємством у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та Акту прийому-передачі Підприємства (п.2.1. Договору).

Згідно з п.2.4. Договору вартість майна Підприємства, яке Орендар повертає Орендодавцю (або юридичній особі, яку вкаже Орендодавець), визначається на підставі передавального балансу Підприємства та Акта оцінки, складених за даними інвентаризації на момент припинення дії Договору, звірених з Актом прийому-передачі Підприємства в оренду. Орендар повертає Підприємство Орендодавцю або юридичній особі, яку вкаже Орендодавець, у порядку, визначеному чинним законодавством України та Договором. Підприємство вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами Акта прийому-передачі.

Згідно з п.3.1. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012, а.с.30-31) орендна плата з 27.12.2011 визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами та доповненнями) і становить за базовий місяць розрахунку грудень 2011 року 8378,63грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Договором №5 від 24.03.2017 про внесення змін до Договору (а.с.42-43) п.3.1. Договору доповнений текстом такого змісту: «На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2016 №783 «Деякі питання управління державним майном» з моменту набрання чинності цим Договором до 31.12.2019 орендна плата визначається із застосуванням орендної ставки за використання цілісного майнового комплексу «Комплекс з агентування суден» в розмірі 70% встановленого обсягу і становить за базовий місяць розрахунку січень 2017 року 10642,42грн. Відповідні зміни відображаються у розрахунку орендної плати, що є невід`ємною і складовою частиною Договору. Орендна плата з лютого 2017 року щомісяця корегується на індекс інфляції, встановлений Мінстатом України.»

Відповідно до п.4.1. та п.4.2. Договору амортизаційні відрахування на орендоване майно Підприємства залишаються в розпорядженні Орендаря і використовуються для відновлення основних фондів. Поліпшення орендованого майна Підприємства, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є власністю держави.

Додатковою угодою №3 від 06.08.2012 Договір доповнений п.4.3.: Орендар щоквартально, не пізніше строків подання квартальної податкової звітності, звітує Орендодавцеві про нарахування та використання амортизаційних відрахувань на орендовані основні засоби за встановленою Орендодавцем формою (а.с.31).

За умовою п.8.3. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012) Орендодавець має право відмовитися від Договору і вимагати повернення орендованого Майна, якщо Орендар не вносить плату за користування Майном протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п.10.1. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 06.08.2012, а.с.32) строк дії Договору продовжено до 26.12.2026 включно.

Договір, додаткові угоди №1 від 26.12.2001, №2 від 20.07.2011, №3 від 06.08.2012, №4 від 19.08.2013 та Договори б/н від 06.01.2005 і №5 від 24.03.2017 про внесення змін до Договору підписані представниками та скріплені печатками обох сторін.

За Актами від 26.12.2001 та від 06.08.2012 прийому-передачі державного майна цілісного майнового комплексу «Комплекс з агентування суден» (а.с.22, 25, 33), підписаними сторонами та скріпленими їхніми печатками, Орендодавець передавав, а Орендар приймав об`єкт оренди (основні засоби та нематеріальні активи із зазначенням їх вартості).

Наказом №467 від 16.05.2019 Фонду державного майна України (а.с.94-96) Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області реорганізовані шляхом злиття та утворене Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях як юридична особа публічного права (п.1); Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків, зокрема, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (п.2).

Наказом №639 від 02.07.2019 Фонду державного майна України (а.с.98) днем початку роботи регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях визначено 02.07.2019.

За змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію припинення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області як юридичної особи проведено 27.03.2020 за рішенням засновників, номер запису 7064495.

Отже, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях є належним позивачем у цій справі.

В подальшому назву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях змінено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (Наказ Фонду державного майна України №796 від 13.05.2021).

У Звіті від 14.11.2016 щодо правильності ведення бухгалтерського обліку орендованого єдиного майнового комплексу «Комплекс з агентування суден», достовірності передавального балансу за результатами інвентаризації, руху державного амортизаційного фонду за період оренди, джерел придбання орендарем необоротних активів, які належать державі станом на 31.10.2016, незалежний аудитор встановив, що: державні джерела (амортизаційний фонд) за період оренди не використовувалися; залишок державного амортизаційного фонду на дату оцінки 31.10.2016 складає 116798,94грн (а.с.45-57).

Листом №11-04-00424 від 24.01.2018 Орендодавець повідомив Орендаря про відмову від Договору на підставі п.8.3. Договору та ст.782 Цивільного кодексу України через несплату понад три місяці поспіль заборгованості з орендної плати (а.с.63-64). Зазначений лист відповідач отримав 01.02.2018, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення №807 (а.с.65).

Відповідно до ст.782 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент направлення та отримання повідомлення про відмову від Договору) наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, враховуючи, що Орендар 01.02.2018 отримав лист з повідомленням про відмову Орендодавця від Договору, Договір є розірваним з 01.02.2018.

Акту прийому-передачі (повернення) Підприємства з оренди матеріали справи не містять.

Листом №11-04-00219 від 17.01.2019 Орендодавець звернувся до відповідача з вимогою терміново перерахувати залишок невикористаного станом на 01.02.2018 амортизаційного фонду у розмірі 141900,39грн у зв`язку з розірванням Договору (а.с.66-68). Докази надіслання/вручення цього листа у матеріалах справи відсутні.

Листом №11-04-00241 від 18.01.2019 Орендодавець звернувся до засновників товариства-відповідача з проханням сприяти погашенню товариством залишку невикористаного амортизаційного фонду у розмірі 141900,39грн (а.с.72-74). Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення №490 один із засновників отримав лист 25.01.2019 (а.с.75).

Через неповернення відповідачем після розірвання Договору невикористаного залишку амортизаційного фонду у розмірі 141900,39грн за період 01.10.2001 по 01.02.2018 правонаступник Орендодавця звернувся до суду з позовом у цій справі, вважаючи, що з розірванням Договору відпала підстава, на якій набуті амортизаційні нарахування, та обґрунтовуючи підстави їх стягнення приписами ст.ст.9, 10, 23 Закону України №2269-ХІІ від 10.04.1992 «Про оренду державного та комунального майна» та п.п.2, 12 та 15 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди (затв. Наказом №847 від 07.08.1997 Фонду державного майна України, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 25.09.1997 за №446/2250; далі Порядок).

Порядок забезпечує реалізацію положень статей 26, 27, 28 і 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і регулює здійснення комплексу заходів і процедур, пов`язаних з поверненням орендованого державного майна: інвентаризації і оцінки майна орендованих підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та за згодою орендаря, майні орендаря.

Відповідно до п.9 Порядку залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованого державного майна і майна, придбаного за кошти цього фонду раніше, відносяться до державної частки майна в цілісному майновому комплексі.

Згідно з п.13 Порядку залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передаточним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендного підприємства.

Залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передавальним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендованого підприємства (п.15 Порядку).

В матеріалах справи довідка про рух коштів амортизаційного фонду за період з 01.10.2001 по 31.01.2018 та передавальний баланс відсутні.

Закон України №2269-ХІІ від 10.04.1992 «Про оренду державного та комунального майна» є спеціальним законом, що регулює правовідносини, що склалися між сторонами.

Відповідно до ст.ст.10 (ч.1), 23 (ч.ч.2, 3), 27 (ч.3) названого Закону (в редакції, чинній на момент розірвання Договору) істотними умовами договору оренди, зокрема, є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення. Орендареві належить право власності на виготовлену продукцію, в тому числі у незавершеному виробництві, та доход (прибуток), отриманий від орендованого майна, амортизаційні відрахування на майно, що є власністю орендаря, а також на набуте орендарем відповідно до законодавства інше майно. Амортизаційні відрахування на орендовані цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурні підрозділи, будівлі та споруди нараховує та залишає у своєму розпорядженні орендар. Амортизаційні відрахування використовуються на відновлення орендованих основних фондів. Право власності на майно, придбане орендарем за рахунок амортизаційних відрахувань, належить власнику орендованого майна. У разі розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства орендар за згодою орендодавця передає об`єкт оренди органу, який до укладення договору оренди здійснював повноваження з управління відповідним майном.

Отже, п.п.4.1., 4.2. Договору повністю відповідають приписам ч.3 ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 14.1.3. Податкового кодексу України визначено, що амортизація систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації). Аналогічне визначення міститься в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби», затвердженому Наказом №92 від 27.04.2000 Міністерства фінансів України.

Таким чином, амортизаційні відрахування не передбачають будь-яких грошових виплат, а відображають в бухгалтерському обліку розподіл вартості необоротного активу, зокрема нерухомого майна, з урахуванням встановлених законодавством норм зносу в процесі експлуатації та залишкової вартості. (Такий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №921/2/18 (п.37) та від 23.11.2018 у справі №908/3510/16 (п.29).)

З аналізу наведених правових приписів вбачається, що ані Законом України «Про оренду державного та комунального майна», ані Порядком не встановлене зобов`язання щодо повернення чи сплати орендарем невикористаного залишку амортизаційного фонду (амортизаційних відрахувань за договором оренди) на користь держави. Не встановлене таке зобов`язання і укладеним сторонами цього спору Договором. Отже, відображення амортизаційних відрахувань в балансі підприємства не породжує виникнення у орендаря державного майна грошового зобов`язання з відшкодування таких відрахувань власнику майна при поверненні майна з оренди та має значення лише для ведення бухгалтерського обліку підприємства, зокрема, враховується при визначенні балансової вартості основних фондів та при оподаткуванні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України сплачений за подання позову судовий збір в сумі 2128,51грн покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 13, 14, 74, 76-78, 80, 86, 129, 165 (ч.9), 178 (ч.2), 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків, до Товариства з обмеженою відповідальністю Морське агентство «Трансфлот», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 141900,39грн амортизаційних відрахувань відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений 06.07.2023.

Суддя О.М. Шилова

надр.1 прим. у справу