РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.07.2023Справа № 910/1030/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9, )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 13, офіс 1304, )

про стягнення 563 255,50 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Гайдар С.А.

Від відповідача-1: Дещенко А.С.

Від відповідача-2: Войтов О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Долуханян Анна Данієлівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" про солідарне стягнення заборгованості за договором № 740314 від 24.08.2022 про надання послуг з організації перевезення відправлень у розмірі 563 255,50 грн, з яких 507 000,00 грн основного боргу, 19 773,00 грн інфляційних втрат, 4 802,50 грн трьох відсотків річних пені та 31 680,00 грн завданих збитків.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.01.2023 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

31.01.2023 від позивача через відділ діловодства суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив, та позивачу - відповідь на відзив.

16.02.2023 до суду відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає фактичним обставинам справи.

17.02.2023 до суду позивачем подано клопотання про доручення доказів до матеріалів справи.

27.02.2023 до суду відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідач-2 не є стороною публічного договору, а відповідач-1 не є стороною за договорами, які укладаються відповідачем-2 з третіми особами, тобто, обраний позивачем спосіб захисту є хибним та задоволеним бути не можу.

28.02.2023 до суду відповідачем-2 подані додаткові пояснення.

03.03.2023 до суду відповідачем-2 подане клопотання про розподіл судових витрат.

07.03.2023 до суду позивачем подано відповідь на відзив.

09.03.2023 до суду відповідачем-1 подані заперечення на відповідь на відзив.

13.03.2023 до суду позивачем подано відповідь на відзив.

15.03.2023 до суду відповідачем-1 подані заперечення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 справу № 910/1030/23 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 10.05.2023 о 10:00.

18.04.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшли письмові пояснення, яке залучено до матеріалів справи.

05.05.2023 на електронну адресу суду від відповідача-1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

09.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та клопотання про витребування у відповідачів додаткових доказів у справі.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 представник позивача підтримав клопотання про витребування доказів у відповідачів, зокрема, у Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" - договору, укладеного між відповідачем-1 (експедитором) та фінансовою установою партнером, яка надає додаткову послугу "Грошовий переказ" (відповідач 2); та у Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" - фіскальнтих чеків на переказ коштів щодо експрес накладних, вказаних у реєстрі товару переданого ФОП Долуханян А.Д. експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень.

Представник відповідача-2 надав усні пояснення та заперечення щодо даного клопотання.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів у відповідачів, суд протокольною ухвалою відмовив у його задоволенні.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 присутніми представниками позивача та відповідача-2 надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Відповідач-1 участь свого представника у засідання суду 10.05.2023 не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2023.

17.05.2023 через відділ діловодства суду відповідачем-2 подано клопотання про стягнення судових витрат.

29.05.2023 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про долучення додаткових пояснень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 відкладено судове засідання на 05.07.2023.

30.06.2023 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про приєднання пояснень і доказів до матеріалів справи та клопотання про стягнення судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні 05.07.2023 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач участь свого представника у засідання суду 05.07.2023 не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

05.07.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.08.2022 між Долуханян Анною Данієлівною (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (далі - відповідач -1, експедитор) було укладено договір про надання послуг з організації перевезень відправлень № 740314 шляхом приєднання позивача до умов Публічного договору про надання послуг з організації перевезень відправлень (надалі - Публічний договір), який розміщений у публічному доступі на офіційному сайті відповідача 1 - https://novaposhta.ua/.

Відповідно до п. 2.1. договору цей договір є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК України і може бути укладений лише шляхом приєднання замовника до всіх його умов в цілому шляхом надання експедитору заяви про приєднання (додаток №1 до цього договору), в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно з п. 2.2. договору експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

Пунктом 1.13. Публічного договору встановлено, що Умови надання послуг - документ, який встановлює порядок та умови користування послугами, що надаються експедитором. Умови надання послуг (далі - Умови) розміщені на офіційному сайті Експедитора https://novaposhta.ua/.

Розділом 15 Умов передбачено додаткові послуги, тобто, послуги, що надаються до основної послуги за додаткову плату.

До додаткових послуг ТОВ «Нова пошта» належать, зокрема:

- «Грошовий переказ» передбачає контроль переказу одержувачем коштів за відправлення відправнику. Послуга надається фінансовою установою-партнером відповідно до договору з ТОВ «НОВА ПОШТА». Грошовий переказ можливо відправити/одержати лише у національній валюті. Одержувач коштів за грошовим переказом може замовити виплату як у відділенні ТОВ «НОВА ПОШТА», так і на банківську картку (п. 15.1.3. Умов);

- «Контроль оплати» передбачає контроль переказу коштів одержувачем за відправлення Відправнику в розмірі, вказаному у відповідній експрес-накладній. Замовником послуги може бути суб`єкт господарювання за наявності укладеного із фінансовою установою-партнером ТОВ «НоваПей» договору (п. 15.1.6. Умов).

Так, 28.09.2022 року Фізична особа - підприємець Долуханян Анна Данієлівна, шляхом підписання відповідної заяви, з 30.09.2022 року приєдналась до умов договору ТОВ «НоваПей» на переказ коштів для суб`єктів господарювання, відповідно до п.1.1 якого фінансова установа бере на себе обов`язки щодо надання отримувачу послуг з переказу коштів, в тому числі приймання платежів на користь отримувача, а отримувач зобов`язується сплатити винагороду за надані фінансовою установою послуги відповідно умов договору.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що вона відкрила бізнес-кабінет на офіційному сайті відповідача -1 (персональний номер: 880317422) а також в порядку, передбаченому умовами співробітництва, оформила довіреність на представництво своїх інтересів перед відповідачем-1, зокрема, була оформлена довіреність на фізичну особу ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з вересня 2022 року вона в бізнес-кабінеті відповідача-1 підключила послугу відправлення товарів на умовах післяплати із використанням послуги «грошовий переказ».

Однією з замовлених умов використання послуги «грошовий переказ» було отримання коштів на карту Позивача № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» м. Київ.

Після підключення послуги «грошовий переказ», а саме - з 04.09.2022 року по 30.09.2022 року - ТОВ «НОВА ПОШТА» отримало коштів для переказу на карту позивача на загальну суму 758 379,00 грн.

Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, з отриманих коштів перераховано на карту № НОМЕР_2 , яка належить позивачу, 251 379,00 грн, а після 15.09.2022 року перерахування відповідачем-1 коштів отриманих від покупців позивача на карту позивача повністю припинились.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач-1 з отриманих в період з 04.09.2022 року по 30.09.2022 року грошових коштів у розмірі 758 379,00 грн не перерахував на карту позивача 507 000,00 грн. Таким чином, станом на 18.01.2022 року заборгованість ТОВ «НОВА ПОШТА» перед ФОП Долуханян А.Д. становить 507 000,00 грн.

Оскільки грошові перекази у період з 04.09.2022 року по 30.09.2022 на загальну суму 507 000,00 грн отримані ФОП Долуханян А.Д. не були, остання просить суд стягнути ці кошти в солідарному порядку з ТОВ "Нова Пошта" та ТОВ "НоваПей" . Крім того, у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань, позивач просить також стягнути солідарно з відповідачів також 19 773,00 грн інфляційних втрат, 4 802,50 грн трьох відсотків річних пені та 31 680,00 грн завданих збитків.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено у ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення містить статті 20 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Як встановлено судом, предметом позову Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пей" є стягнення заборгованості, а підставою - неналежне виконання ними зобов`язань щодо здійснення грошових переказів позивачу.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено судом, 24.08.2022 між Долуханян Анною Данієлівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА", шляхом підписання позивачем заяви-приєднання, укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень № 740314, за умовами якого відповідач-1 зобов`язався здійснювати організацію відправлень територією України за замовленням позивача.

У п. 2.1 Умов визначено, що організація відправлень територією України - це основна послуга.

Водночас, у розділі 15 Умов додатковою послугою, що надається до основної послуги за додаткову плату, визначено грошовий переказ, що передбачає контроль переказу одержувачем коштів за відправлення відправнику.

При цьому, п. 15.1.3 Умов містить чітку вказівку на те, що вказана послуга надається фінансовою установою-партнером відповідно до договору про спільну діяльність з ТОВ «Нова пошта».

Також, пунктом 15.1.6 Умов визначено, що контроль оплати передбачає контроль переказу коштів одержувачем за відправлення відправнику в розмірі, вказаному у відповідній експрес-накладній. Замовником послуги може бути суб`єкт господарювання за наявності укладеного із фінансовою установою-партнером ТОВ «НоваПей» договору 11.

Вказана примітка 11 розтлумачена в Умовах так: «Договір про надання послуг з переказу коштів укладається суб`єктом господарювання з фінансовою установою-партнером ТОВ «НоваПей». ТОВ «НоваПей» та ТОВ «НОВА ПОШТА» співпрацюють між собою згідно договору про переказ коштів».

Відповідно до п. 1.2 договору про спільну діяльність №12-0814/1, що укладений між відповідачами 12.08.2014, з метою виконання цього Договору, Сторони об`єднують вклади та спільно організовують створення та функціонування пунктів надання фінансових послуг (ПНФП) Оператора на базі відділень Учасника, при цьому Оператор здійснює діяльність із надання фінансових послуг з приймання, видачі та переказу грошових коштів, а Учасник забезпечує їх функціонування відповідно до умов даного Договору.

Згідно з п.2.2.3 вказаного договору, оператор зобов`язався забезпечити приймання та видачу грошових коштів клієнтам в ПНФП відповідно до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 2.2.11 вказаного договору визначено, що оператор зобов`язався на наступний операційний день, з моменту прийняття оператором грошових коштів від клієнтів, виконати вимоги клієнтів (здійснити переказ грошових коштів), згідно його письмових вказівок.

За надання послуг з переказу грошових коштів Оператором встановлюється комісія, згідно чинних тарифів Оператора, і сплачується користувачами (клієнтами) Оператору відповідно до умов укладених між Оператором та клієнтом договору про приймання коштів для подальшого їх переказу. Комісія визначається умовами договору між клієнтом та Оператором. (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 8.5 вказаного договору: оператор несе повну юридичну відповідальність перед клієнтами за якісне своєчасне надання послуг з переказу грошових коштів та за належне проведення інших транзакцій з грошовими коштами.

Суд звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НоваПей" (далі - фінансова установа, відповідач-2) є небанківською фінансовою установою (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , реєстраційний №13102801, дата видачі свідоцтва 05.02.2021 року), яка здійснює в пунктах надання фінансових послуг фінансові операції з переказу коштів на підставі ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, виданої Національним банком України. Фінансова установа є платіжною організацією міжнародної платіжної системи «NovaPay», яка внесена Національним банком України до реєстру платіжних систем, платіжними організаціями яких є небанківські установи.

Фінансова установа є суб`єктом первинного фінансового моніторингу, яка у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» зобов`язана провадити належну перевірку клієнтів - суб`єктів господарювання. Відповідно до ч. 4 ст. 11 цього Закону ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), проведення фінансової операції, відкриття рахунка.

Водночас, за п. 3.8 Умов надання послуг з переказу коштів у ТОВ «Пост Фінанс» (тут і надалі на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що компанія надає послуги з переказу коштів на підставі наступних договорів:

- Клієнтам - фізичним особам на підставі публічного договору про надання послуг з переказу коштів, що розміщений на офіційному сайті Компанії;

- Клієнтам - суб`єктам господарювання на підставі договору на переказ коштів для суб`єктів господарювання, що укладається шляхом приєднання та який розміщений на офіційному сайті Компанії.

Договір на переказ коштів для суб`єктів господарювання (публічна пропозиція) розміщений на сайті фінансової установи, відповідно до п.1.1 якого фінансова установа бере на себе обов`язки візки щодо надання отримувачу послуг з переказу коштів, в тому числі приймання платежів на користь отримувача, а отримувач зобов`язується сплатити винагороду за надані фінансовою установою послуги відповідно умов договору.

Укладанням цього договору на переказ коштів (для суб`єктів господарювання) є акцептування публічної пропозиції, яке здійснюється отримувачем (суб`єктом господарювання), який приєднався до договору на переказ коштів (для суб`єктів господарювання) шляхом підписання заяви про приєднання до умов договору на переказ коштів (для суб`єктів господарювання) відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України.

Договір набирає чинності з дати його розміщення на інтернет-сайті Фінансової установи, а для отримувача - з дати приєднання до договору, що зазначена у заяві (п. 7.1 договору на переказ коштів для суб`єктів господарювання (публічна пропозиція).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З наведеного вище у своїй сукупності суд доходить висновку, що перекази грошових коштів під час здійснення перевезення вантажів ТОВ «Нова Пошта» здійснюються не відповідачем-1, а саме фінансовою установою-партнером ТОВ «НоваПей» та саме це товариство є розпорядником коштів при наданні додаткової послуги «Грошовий переказ» відповідно до договору про спільну діяльність №12-0814/1 від 12.08.2014, однак здійснення таких грошових переказів на користь суб`єкта господарювання має супроводжуватися обов`язковим укладенням останнім договору на переказ коштів з ТОВ «НоваПей» шляхом підписання заяви про приєднання умов такого договору.

Проте, додаткова послуга грошового переказу у строк до 28.09.2022 не була замовлена позивачем саме як суб`єктом господарювання, оскільки доказів укладення до 30.09.2022 у будь-який спосіб договору з ТОВ «НоваПей» позивач суду не пред`явив.

Натомість, позивач сам у позовній заяві зазначає, що відповідний договір з відповідачем-2 був укладений ним наприкінці вересня, тобто, до цього часу відповідна додаткова послуга не могла бути надана.

Грошові кошти, про які зазначає позивач у своїй позовній заяві, не могли бути йому перераховані як суб`єкту господарювання до моменту укладення відповідного договору з відповідачем-2.

Отже, немає правових підстав вважати, що у позивача як суб`єкта підприємницької діяльності та відповідача-2 виникли господарські правовідносини щодо надання фінансових послуг та, як наслідок, двосторонні права та обов`язки.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку, що у відповідача-2 відсутні зобов`язання з надання послуг переказу коштів саме на користь Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни, а тому, відповідно, вести мову про їх порушення перед позивачем немає правових підстав.

При цьому господарський суд вважає помилковим посилання представника позивача на те, що в експрес-накладних відправником зазначено суб`єкта підприємницької діяльності, і тому, на його думку, відповідачі повинні були виплатити грошові кошти саме суб`єкту господарської діяльності.

Також суд не визнає підставою для задоволення позову посилання позивача на те, що деякий час до 30.09.2022 відповідач-2 виплачував позивачу отримані грошові кошти, оскільки така виплата відбувалася помилково та всупереч Умов надання послуг.

Суд в черговий раз звертає увагу, що послуга з переказу коштів на користь суб`єкта підприємницької діяльності є додатковою послугою, надання якої мало б бути оформлено договором приєднання шляхом підписання відповідної заяви позивачем. Про це зазначено в Умовах надання послуг ТОВ «НОВА ПОШТА», до яких приєднався позивач.

Однак, будучи обізнаним про таку необхідність, позивач не звертався до ТОВ «НоваПей» для укладення відповідного договору до 28.09.2022. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, за наведених обставин суд вважає, що у відповідача-2 відсутній обов`язок отримувати та перераховувати грошові перекази саме на користь ТОВ «НоваПей».

Так само, відсутній і обов`язок з переказу грошових коштів на користь позивача і у ТОВ «НОВА ПОШТА», оскільки, як вже було вказано вище, з огляду на положення Договору та Умов надання послуг, а також договору про спільну діяльність №12-0814/1 від 12.08.2014, відповідач-1 не здійснює надання додаткової послуги «грошовий переказ». У відповідача-1 та позивача також відсутні прямі договірні відносини щодо надання цих послуг, тому вести мову про їх невиконання відповідачем-1 немає правових підстав.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 у справі №910/17550/21.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів перед судом відповідними засобами доказування наявності вказаних ним правових підстав для стягнення заборгованості з обох відповідачів, а саме - невиконання договірних зобов`язань, та відповідно порушення його майнових прав цими особами.

У зв`язку з наведеним, позов не може бути задоволено шляхом стягнення коштів ані з якогось одного відповідача, ані солідарно з обох, а тому у його задоволенні суд відмовляє повністю.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення 19 773,00 грн інфляційних втрат, 4 802,50 грн трьох відсотків річних пені та 31 680,00 грн збитків також задоволенню не підлягають як похідні вимоги від основної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Також Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" просить суд покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з матеріалами справи, 4. 01 липня 2020 року між адвокатом Войтовим Олександром Анатолійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» (назва після 21.01.2021 року ТОВ «НоваПей») був укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.2. якого адвокат представляє інтереси Товариства, зокрема, в судах.

Згідно з п. 4.1., п.4.2. договору розмір оплати наданих адвокатом послуг, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору. Надані адвокатом послуги оплачуються замовником після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, якщо інший порядок оплати не передбачений відповідним додатком до цього договору.

09 лютого 2023 року між адвокатом Войтовим Олександром Анатолійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «НоваПей» був укладений протокол узгодження вартості послуг №44 (додаток до договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 ), зі змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 17.04.2023 року, яким сторони погодили перелік адвокатських послуг (правову допомогу), що будуть надані замовнику у судовій справі №910/1030/23 в суді першої інстанції (Господарський суд м. Києва) за позовом фізичної особи - підприємця Долуханян Анни Данієлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 563 255,50 грн, та вартість таких послуг в розмірі 25 000 гривень.

Відповідно до п. 2 цього протоколу сторони домовились, що вартість адвокатських послуг, які зазначені в п. 1 цього протоколу, оплачується Замовником на підставі підписаного сторонами акту приймання- передачі наданих послуг через 7 календарних днів з моменту набуття чинності судовим рішенням у вказаній вище справі.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19.

Разом з тим, суд встановив, що належних доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справи, позивач не надав, у зв`язку з чим, суд вважає, що останнім не доведено у відповідності до ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі № 910/5410/19.

Таким чином, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку про те, що розподілу між сторонами підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн, які з урахуванням відмови в задоволенні позову в повному обсязі покладаються судом на Фізичну особу-підприємця Долуханян Анну Данієлівну у вказаному розмірі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни відмовити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Долуханян Анни Данієлівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 13, офіс 1304, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позивач - Фізична особа-підприємець Долуханян Анна Данієлівна ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9, )

Відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "НоваПей" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 13, офіс 1304, )

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.07.2023

Суддя І.О. Андреїшина