ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30 червня 2023 року м.Тернопіль справа №921/330/23
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

у присутності секретаря судового засідання Свергун О.Б.

розглянувши матеріали справи

за позовом: першого заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль

в інтересах держави в особі:

- Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів

- Міністерства охорони здоров`я України, м.Київ

- Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, м.Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", м.Київ

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 293408,80грн,

за участю представників:

прокуратури: Вигонна І.В., довіреність №15-18вих-23 від 06.01.2023;

позивачів: Молень І.Й., довіреність №19-5/1045 від 19.06.2023, представник Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України;

відповідача: не з`явився.

Перший заступник керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль звернувся 10.05.2023 (згідно з відтиском штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№360) до Господарського усду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів, Міністерства охорони здоров`я України, м.Київ, Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, м.Тернопіль до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", м.Київ, про визнання недійсними додаткових угод №4 від 09.03.2021, №5 від 17.03.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 27.09.2021, №8 від 28.09.2021, №9 від 28.10.2021, №10 від 12.11.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020, укладених між Університетом та відповідачем та про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 293408,80грн, оскільки спірні угоди укладено всупереч вимогам п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою суду від 15.05.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (суддя Руденко О.В.).

Ухвалою суду від 14.06.2023 задоволено заяву судді Руденка О.В. про самовідвід від розгляду цієї справи, у зв`язку з чим здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями (Протокол від 15.06.2023), за результатами якого справу розподілено судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 16.06.2023 матеріали справи прийнято до провадження суддею Андрусик Н.О., а підготовче засідання призначено на 30.06.2023. Окрім того, розгляд заяви відповідача №вх/701 від 16.05.2023 (вх.№4348 від 19.05.2023) про передачу справи за територіальною підсудністю постановлено здійснити в підготовчому засіданні 30.06.2023.

В судове засідання з`явилися представники прокуратури та позивача-3; інші учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать долучені до справи довідки про доставку електронних листів, а також рекомендоване повідомлення №484 від 23.06.2023 про вручення поштового відправлення №707 від 19.06.2023.

19 травня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" надійшла заява №вх/701 від 16.05.2023 (вх.№4348) про передачу справи №921/330/23 за підсудністю до Господарського суду міста Києва, в якій відповідач вказує на помилковість звернення прокурора з даним позовом до Господарського суду Тернопільської області, посилаючись на ч.5 ст.29 ГПК України (позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів), оскільки вважає, що даний господарський спір не стосується факту виконання зобов`язань щодо постачання електричної енергії за договором. Предметом спору є визнання недійсними додаткових угод до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020, укладених між Університетом та відповідачем, та про стягнення 293408,80грн як таких, що сплачені без належних на це підстав. При цьому спір у справі не стосується порядку передачі електричної енергії.

Відповідач вважає, що даний спір належить до територіальної підсудності за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (м.Київ).

У судове засідання 30.06.2023 відповідач не з`явився.

Представник прокуратури у судовому засіданні проти передачі справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва заперечив.

Представник Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського підтримав позицію прокуратури та вважає, що спір належить розглядати у Господарському суді Тернопільської області.

Так, у поданих запереченнях №50-86-594ВИХ-23 від 13.06.2023 та в судовому засіданні прокурор, зокрема зазначив, що відповідно до п.2.3 договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020, місцем постачання електричної енергії є навчальні корпуси Медичного університету, які знаходяться у м.Тернополі. В свою чергу, розподіл електроенергії, що постачалася відповідачем, здійснювався Тернопільським МРЕМ ВАТ "ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО" на підставі договору №37 від 21.12.2020 із визначенням місця такого розподілу м.Тернопіль. Відтак, договором визначено місце виконання договору, що знаходиться на території м.Тернополя, а тому даний спір, в силу приписів ч.5 ст.29 ГПК України, підсудний господарському суду Тернопільської області.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої і другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до Глави 2 ГПК України, підсудність справ визначається за предметними, суб`єктними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 30 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 2 ст. 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині п`ятій статті 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання/місцезнаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена частиною п`ятою статті 29 ГПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання/місцезнаходження, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачені статтею 532 Цивільного кодексу України.

Так, за приписами п. 3 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

Частиною 2 ст. 532 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Виконання зобов`язання повинне оцінюватися у комплексі прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Звертаючись до Господарського суду Тернопільської області з даним позовом прокурор керувався ч. 5 ст. 29 ГПК України, згідно з якою, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися за місцем виконання цих договорів. На думку прокурора, оскільки договором №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020 (п.2.3, додаток 2 до договору) сторонами визначено місце поставки електричної енергії навчальні корпуси Університету, які розміщені в місті Тернополі, - зазначений спір підсудний Господарському суду Тернопільської області.

Дійсно, у пункті п.2.3 договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020 у додатку 2 до договору (обсяги, місце поставки) сторонами визначено перелік об`єктів Університету для постачання електроенергії та перелік точок комерційного обліку за об`єктами Університету, які знаходяться у м.Тернополі.

Утім, предметом спору у даній справі є визнання недійсними додаткових угод №4 від 09.03.2021, №5 від 17.03.2021, №6 від 25.08.2021, №7 від 27.09.2021, №8 від 28.09.2021, №9 від 28.10.2021, №10 від 12.11.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020, укладених між Університетом та відповідачем, та стягнення 293408,80грн як таких, що сплачені без належних на це підстав, що є різницею між сумою коштів, які сплачено відповідачу за електричну енергію по ціні, збільшеній згідно з додатковими угодами.

Отже, даний господарський спір не стосується факту виконання зобов`язань щодо постачання електричної енергії за договором. Предметом спору є визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів з відповідача по причині невідповідності умов додаткових угод (на переконання прокурора/позивача) до договору вимогам законодавства. При цьому спір у справі не стосується порядку передачі електричної енергії.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спір про визнання недійсними додаткових угод та про стягнення 293408,80грн безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору не є вимога про фактичне виконання зобов`язань за адресами точок продажу (обліку), до яких постачалась електрична енергія на підставі договору.

Тобто, зобов`язання, про порушення яких стверджує прокуратура не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Крім того, зі змісту договору вбачається, що жодних застережень щодо можливості визначення вартості (ціни) товару (електроенергії) в залежності від місцезнаходження електроустановок споживача у ньому не міститься, не визначено місце його виконання, у тому числі щодо розрахунків за договором; умови договору та додаткових угоди не містять посилань на особливості через які їх можна виконувати в певному місці, а саме за місцем поставки електричної енергії: м.Тернопіль, а лише зазначено місцезнаходження юридичної особи та об`єкти споживача, а специфіка договорів постачання електричної енергії є такою, що не прив`язана до певного місця.

Виходячи з визначеного прокуратурою предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням частин першої і другої ст.27 ГПК України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" є: місто Київ, вул.Івана Мазепи, 6.

А тому, суд доходить висновку, що даний спір має розглядатися Господарським судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, справа №921/330/23 за позовом №50-86-450ВИХ-23 від 08.05.2023 (вх.№360 від 10.05.2023) першого заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль, поданим в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів, Міністерства охорони здоров`я України, м.Київ, Тернопільського національного медичного університету імені І.Я.Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, м.Тернопіль, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", м.Київ, про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 293408,80грн, підлягає направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 27, 29, 31, 53, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", м.Київ №вх/701 від 16.05.2023 (вх.№4348 від 19.05.2023) про передачу справи за територіальною підсудністю, - задовольнити.

2. Справу №921/330/21 за позовом №50-86-450ВИХ-23 від 08.05.2023 (вх.№360 від 10.05.2023) першого заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль, поданим в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів, Міністерства охорони здоров`я України, м.Київ, Тернопільського національного медичного університету імені І.Я.Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, м.Тернопіль, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", м.Київ, про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 293408,80грн, передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (вулиця Богдана Хмельницького, 44В, місто Київ, 01054).

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (п.8 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Ухвалу складено та підписано 30.06.2023.

Суддя Н.О. Андрусик