ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року Справа № 915/466/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11; ідент.код 14360080; адреса ел.пошти: ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Синельникова Андрія Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

про: стягнення 145126,72 грн,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Синельникова Андрія Олександровича грошові кошти в сумі 145126,72 грн за кредитним договором №N20.71. від 31.01.2020, з яких: 102618,31 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 23180,81 грн - заборгованість за процентами; 19327,60 грн - заборгованість за винагородою банку.

В обґрунтування таких вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам кредитного договору та приписам чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку нараховані проценти за користування кредитними коштами та винагорода банку.

Ухвалою суду від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч.4 ст.176 ГПК України. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Копія такої ухвали суду була надіслана на адресу відповідача, яка вказана позивачем та зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Синельникова Андрія Олександровича: АДРЕСА_1 ; та 18.05.2023 повернулась до суду з відміткою АТ «Укрпошта» про причини повернення від 12.05.2023: «за закінченням терміну зберігання».

Статтею 93 ЦК України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, ч.7 ст.120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на таку особу - учасника процесу.

Згідно зі ст.11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до приписів п.5) ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п.п.11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до п.п.116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвали суду про відкриття провадження у справі відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомити суду про зміну свого місцезнаходження.

До того ж, у порядку встановленому ч.4 ст.122 ГПК України, на офіційному веб-сайті судової влади України 25.05.2023 суд опублікував оголошення, яким повідомив відповідачу про те, що Господарським судом Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін розглядається справа №915/466/23 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Синельникова Андрія Олександровича грошові кошти в сумі 145126,72 грн за кредитним договором №N20.71. від 31.01.2020, з яких: 102618,31 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 23180,81 грн - заборгованість за процентами; 19327,60 грн - заборгованість за винагородою.

Також, у такому оголошенні суд повідомив відповідачу, що електронна копія ухвали від 04.04.2023 про відкриття провадження у справі №915/466/23 розміщена в мережі інтернет за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Крім того, 12.06.2023 телефонограмою суд повідомив відповідачу про те, що Господарським судом Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін розглядається справа №915/466/23 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Синельникова Андрія Олександровича грошових коштів в сумі 145126,72 грн за кредитним договором №N20.71. від 31.01.2020, з яких: 102618,31 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 23180,81 грн - заборгованість за процентами; 19327,60 грн - заборгованість за винагородою; а також, що електронна копія ухвали від 04.04.2023 про відкриття провадження у справі №915/466/23 розміщена в мережі інтернет за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Отже, з урахуванням приписів ст.11, ч.4 ст.122, п.5) ч.6 ст.242 ГПК України, слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття 04.04.2023 провадження у даній справі та розгляд судом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не скористався наданим йому ст.ст.161, 165 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачем не подавалось до суду заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд здійснив розгляд справи у розумний строк, тривалість якого обумовлюється триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану, а також необхідністю вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та розгляд судом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

31.01.2020 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та Фізичною особою-підприємцем Синельниковим Андрієм Олександровичем, як позичальником, було укладено кредитний договір №N20.71. (а.с.6-10), за умовами якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов?язався надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п.А2 цього одговору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов?язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни (п.1.1 кредитного договору).

Сторонами кредитного договору в розділі «А. Істотні умови кредитування» погоджено надання позичальнику строкового кредиту з лімітом 106200,0 грн, із яких: 100900,62 грн - на поповнення обігових коштів; 5299,38 грн - на сплату комісії за видачу кредитних коштів (п.А2 кредитного договору).

У відповідності до п.п.А1, А3 розділу «А. Істотні умови кредитування» кредитного договору, з урахуванням внесених до такого розділу кредитного договору змін за додатковою угодою №1 від 07.05.2020 (а.с.12), вид кредиту - строковий кредит; термін повернення кредиту - 28.01.2022; позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно (в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток №1 цього договору). Згідно ст.ст.212, 651 ЦК України, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін погашення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 28.01.2022.

Пунктами 2.2.2 - 2.2.3 кредитного договору передбачені зобов`язання позичальника сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 цього договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, передбаченому п.А.6 цього договору, п.А.7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п.А.3 цього договору). Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1 - 4.2 договору, здійснюється згідно до п.А.8 цього договору. Позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п.А.10 цього договору та винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п.А.11 цього договору (п.п.4.1 - 4.6 кредитного договору).

Пунктами А.6, А.10 та А.11 розділу «А. Істотні умови кредитування» кредитного договору передбачено, що:

- за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88% річних;

- позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п.А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів;

- позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 4,99% від суми встановленого у п.А.2 цього договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по цьому договору, позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 4,99% від суми збільшення ліміту;

- у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання.

У період дії цього договору позичальник зобов`язується щомісячно направляти не менше ніж 100% від загального обсягу надходжень від господарської діяльності на поточний рахунок у банку (п.2.2.13 кредитного договору).

Сторонами погоджено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами, у частині п.4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, а в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п.п.6.1 - 6.2 кредитного договору).

У додатку №1 від 07.05.2020 до кредитного договору (а.с.12) міститься графік погашення з 30.06.2020 по 28.01.2022, що складається з графіків погашення: кредиту, процентів, комісійних винагород.

31.01.2020 за кредитним договором банком видано позичальнику кредитні кошти в сумі 100900,62 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.13645729.18244.64999 (а.с.15), а також 5299,38 грн на сплату комісії за видачу кредитних коштів, що загалом становить 106200,0 грн.

Відповідачем у лютому 2020 року здійснювалось часткове погашення кредиту на загальну суму 3581,69 грн, що підтверджується випискою по рахунку з 31.01.2020 по 05.03.2023 (а.с.16).

Позивач зазначає, що зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі, разом з тим в порушення відповідних умов кредитного договору та приписів законодавства відповідач не повернув в повному обсязі кредитні кошти у передбачений договором термін, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Приписами ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

31.01.2020 на підставі укладеного між сторонами кредитного договору позивачем було видано відповідачу кредитні кошти у розмірі 100900,62 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.13645729.18244.64999, та 5299,38 грн на сплату комісії за видачу кредитних коштів, що загалом становить 106200,0 грн, які відповідач за умовами кредитного договору повинен був повернути позивачу 28.01.2022.

Відповідачем частково повернуто кредитні кошти банківській установі у визначені кредитним договором строки в сумі 3581,69 грн, разом з тим, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом згідно наданого розрахунку станом на 05.03.2023 становить 102618,0 грн, і належних та допустимих доказів її сплати, або доказів, які б її спростовували, відповідачем не надано, у зв`язку з чим зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість та за винагородою банку у вигляді щомісячної комісії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Пунктами 2.2.2 - 2.2.3 кредитного договору передбачені зобов`язання позичальника сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 цього договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, передбаченому п.А.6 цього договору, п.А.7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п.А.3 цього договору). Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1 - 4.2 договору, здійснюється згідно до п.А.8 цього договору. Позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п.А.10 цього договору та винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п.А.11 цього договору (п.п.4.1 - 4.6 кредитного договору).

Пунктами А.6, А.10 та А.11 розділу «А. Істотні умови кредитування» кредитного договору передбачено, що:

- за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88% річних;

- позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п.А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів;

- позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 4,99% від суми встановленого у п.А.2 цього договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по цьому договору, позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 4,99% від суми збільшення ліміту;

- у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання.

За прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті кредиту, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 23180,81 грн заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість та 19327,60 грн заборгованості за винагородою банку у вигляді щомісячної комісії.

Судом перевірено розрахунки заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість і винагородою банку у вигляді щомісячної комісії, та встановлено, що такі розрахунки є арифметично вірними та правильними, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Синельникова Андрія Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11; ідент.код 14360080) 102618,31 грн заборгованості за наданим по договору №N20.71. від 31.01.2020 кредитом (тілом кредиту), 23180,81 грн заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, 19327,60 грн заборгованості за винагородою банку у вигляді щомісячної комісії та 2684,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Мавродієва