ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 червня 2023 року м. Тернопільсправа № 921/110/23(921/419/23)
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви №02-115/45 від 07.06.2023 (вх. №411 від 19.06.2023) Розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра", 46008, вул. Танцорова, 14, м. Тернопіль арбітражного керуючого Демчана О.І., 01032, вул. С.Петлюри, 16/108, каб. №17, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Констракшн", 78593, участок Щивки, буд. 2, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра", 46008, вул. Танцорова, 14, м. Тернопіль про визнання недійсною заяви ТОВ "Віта Констракшн" про зарахування зустрічних однорідних вимог №1023 від 10.02.2023.

Встановив: Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра", арбітражний керуючий Демчан О.І. звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Констракшн" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра" про визнання недійсним правочину із зарахування зустрічних позовних вимог між ТОВ "Віта Констракшн" (78593, Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Щивки, буд. 2, ) та ТОВ "Тіерра" (46008, м. Тернопіль, вул. Танцорова, буд. 14, ) у формі заяви ТОВ "Віта Констракшн" про зарахування зустрічних однорідних вимог №1023 від 10.02.2023.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи. Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо. Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).

Відповідно до частини другої статті 161 ГПК України заявами по суті справи є, зокрема, позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Виходячи з наведеного, подана розпорядником ТОВ "Тіерра" Демчан О.І. позовна заява про визнання недійсним правочину із зарахування зустрічних позовних вимог між ТОВ "Віта Констракшн" (78593, Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Щивки, буд. 2, ) та ТОВ "Тіерра" (46008, м. Тернопіль, вул. Танцорова, буд. 14, ) у формі заяви ТОВ "Віта Констракшн" про зарахування зустрічних однорідних вимог №1023 від 10.02.2023, повинна розглядатись, з урахуванням вимог статті 7 КУзПБ, у відокремленому позовному провадженні, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (справи №921/110/23 про банкрутство ТОВ "Тіерра").

Разом з тим, у справах про банкрутство склад учасників справи визначається КУзПБ, натомість справи позовного провадження (що розглядаються в межах справи про банкрутство в порядку статті 7 КУзПБ) мають суб`єктний склад сторін спору, що визначається ГПК України.

Згідно зі статтями 41, 45 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Склад учасників у справі про банкрутство визначений у статті 1 КУзПБ, відповідно до якої учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу у межах позовного провадження відповідно до ГПК України не є тотожним складу учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 31.05.2022 у справі №923/719/17 (910/618/21)).

Іншими словами, учасниками справи відокремленого позовного провадження, що розглядаються в межах справи про банкрутство, є позивач, відповідач та треті особи (ч. 1 статті 41 ГПК), а не всі учасники провадження справи про банкрутство, визначені статтею 1 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Отже, процесуальний закон гарантує кожному право на звернення до суду, проте таке право може бути реалізовано лише в порядку, визначеному цим кодексом.

Форма та зміст позовної заяви, а також порядок звернення до господарського суду врегульовано у розділі III ГПК України.

Перевіряючи поданий позов на відповідність приписам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що він не в повній мірі відповідає його вимогам, з наступних підстав.

За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Господарським судом встановлено, що зазначена позовна заява підписана розпорядником майна Демчаном О.І., при цьому керівником товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра", відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит Сидорук А.М. від 26.06.2023 за кодом 62 станом на 26.06.2023, є Галата Г.І.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Розпорядника майна боржника, в процедурі розпорядження майном боржника, неможливо розглядати як повноцінного представника боржника чи кредиторів, оскільки в юридичному сенсі він не повинен бути заінтересованою особою та може виступати від свого імені самостійно.

З огляду на те, що розпорядник майна боржника призначається судом відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, він не може бути і органом юридичної особи боржника, оскільки орган юридичної особи виникає з волі його засновників (учасників).

Не може прирівнюватись розпорядник майна боржника і до службової особи підприємства-боржника, оскільки його правовий статус не визначається нормами Кодексу законів про працю, з ним не укладається трудовий договір (контракт) під час виконання ним обов`язків розпорядника майна, він не включається до штату підприємства-боржника, він не зобов`язаний дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку підприємства-боржника, він не отримує заробітну плату на підприємстві-боржника.

Статус службової особи підприємства-боржника, відповідно до ч.2 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий набуває виключно з моменту постановлення судом ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень.

Окрім того, призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника та він не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених законом (ч. ч. 10, 11 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ч.1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, перебування підприємства на стадії розпорядження майном та призначення судом розпорядника майна боржника не дає підстав для звернення до суду з позовом від імені боржника ТОВ "Тіерра", оскільки керівник підприємства чи органу його управління, зокрема, в частині представництва підприємства - боржника та реалізації ним процесуальних прав в судовому процесі не позбавляє права директора, як уповноважену особу підприємства, звернутись до суду з позовом для захисту прав підприємства - боржника.

Разом з тим, відповідно ч. 9 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у томі числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника. В такому випадку розпорядник майна наділяється правом подання (підписання) позову але виключно з підстав, встановлених законом, оскільки Кодексом прямо передбачено право розпорядника майна ініціювати спір, шляхом подання відповідної заяви, предмет якого обмежений приписами ч. 9 ст.44 Кодексу. В інших випадках розпорядник майна не наділяється правом на подання до господарського суду позовних заяв.

Приписами ч.12 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства.

У разі виявлення обставин, передбачених абзацом першим цієї частини, за клопотанням кредиторів або інших учасників справи ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов`язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Розпорядником майна не додано до матеріалів позовної заяви належних та допустимих доказів на підтвердження або спростування факту відсторонення або звільнення керівника із займаної посади та тимчасового покладання виконання обов`язків керівника підприємства на розпорядника майна боржника.

Беручи до уваги вищенаведене, за відсутності доказів на підтвердження або спростування факту відсторонення або звільнення керівника із займаної посади та враховуючи те, що предметом спору є визнання недійсним правочину із зарахування зустрічних позовних вимог між ТОВ "Віта Констракшн" (78593, Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Щивки, буд. 2, ) та ТОВ "Тіерра" (46008, м. Тернопіль, вул. Танцорова, буд. 14, ) у формі заяви ТОВ "Віта Констракшн" про зарахування зустрічних однорідних вимог №1023 від 10.02.2023, суд вважає, що зазначена позовна заява №02-115/45 від 07.06.2023 (вх. №411 від 19.06.2023) в межах справи про банкрутство підписана особою, яка не має права її підписувати, а тому, суд приходить до висновку про її повернення, у відповідності до п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 162 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №02-115-45 від 07.06.2023 (вх. №411 від 19.06.2023) Розпорядника товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра" арбітражний керуючий Демчан О.І., 01032, вул. С.Петлюри, 16/108 каб. 17, м. Київ разом із додатками повернути заявнику.

2. Ухвала суду у відповідності до ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Дану ухвалу може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному статтями 255, 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 05.07.2023.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя А.М. Сидорук