ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/291/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянувши матеріали справи

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче автотранспортне об`єднання Закарпатської облспожив спілки», м Ужгород

про стягнення 287 086,40 грн

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче автотранспортне об`єднання Закарпатської облспожив спілки» про стягнення 287 086,40 грн заборгованості з орендної плати за землю, посилаючись на неналежне виконання відповідачем Договору оренди землі № 2042 від 27.02.2020.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/291/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, виявлених судом. Така ухвала суду надіслана на електронну адресу позивача.

У зв`язку з усуненням позивачем виявлених судом недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 11 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.05.2023, яка надіслана судом на офіційну юридичну адресу відповідача вручена Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче автотранспортне об`єднання Закарпатської облспожив спілки» 16.05.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 252 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 252.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договору оренди землі №2042 від 27.02.2020, не сплачував орендну плату за період з серпня 2021 року по березень 2023 року включно, внаслідок чого станом на 06.04.2023 (дата оформлення позовної заяви) за ним рахується заборгованість по орендній платі в розмірі 287 086,40 грн, з вимогами про стягнення якої позивачем заявлено даний позов до господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

27 лютого 2020 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (правонаступником якого є позивач у справі), як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче автотранспортне об`єднання Закарпатської облспожив спілки», як Орендарем був укладений Договір оренди землі за № 2042 (надалі Договір), за умовами п.п. 1, 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :65:001:0081, площею 0,8324 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного та дорожнього господарства по вул. Юрія Гагаріна, 36 Б, в м. Ужгород.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.2023 за №3.07.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Ужгородської міської ради проведено державну реєстрацію права оренди Орендаря на земельну ділянку кадастровий номер :65:001:0081 за Договором зі строком дії 13.02.2025 року.

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 27.02.2020 Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято в оренду земельну ділянку площею 0,8324 га за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна в 36 Б.

Відповідно до п. 5 Договору нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 2020 рік становить 5 741 728,72 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої відділом в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1171/0/192-20 від 10.02.2020.

За змістом п. 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 3% нормативної грошової оцінки землі в грошовій формі та становить 172 251,86 грн на рік.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 14 354,32 грн

За змістом п. 8 Договору його укладено до 13.02.2025. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Судом також встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :65:001:0081 сформована за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який затверджений рішенням Ужгородської міської ради від 13.02.2020 за №1903 «Про затвердження та відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, які знаходяться за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 36б, право власності відповідача на які підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №328163417 від 05.04.2023.

Позивач в позовній заяві та згідно з поданим розрахунком заборгованості по орендній платі станом на 06.04.2023 стверджує, що Орендар не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не оплатив у визначений Договором строк орендну плату за користування земельною ділянкою у період з серпня 2021 року по березень 2023 року включно, в результаті чого в нього виникла заборгованість в розмірі 287 086,40 грн, стягнення якої є предметом позовних вимог в даній справі.

Судом також встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за Договором за період з лютого 2020 року по липень 2021 року була предметом судового розгляду в Господарського суді Закарпатської області у справі №907/644/21, рішенням від 15.11.2021 у якій позовні вимоги судом задоволено та вказане рішення суду набрало законної сили у встановленому законом порядку.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст. 4 Закону України "Про оренду землі").

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 13 Закону "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Згідно зі статтею 21 Закону "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

З наведених норм права вбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Індексація нормативної грошової оцінки земель передбачена пунктом 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, відповідно до якого для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель (п. 289.2 ст. 289 ПК України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначалось вище, пунктами 10, 11 Договору оренди землі №2042 від 27.02.2020 сторонами погоджено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою 172 251,86 на рік, порядок та строк сплати орендної плати щомісячно, протягом 30 календарних днів за останнім каленжарним днем податкового (звітного) місяця.

Обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування земельною ділянкою визначений п. 30. Договору та йому кореспондує право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати згідно з п. 27. Договору.

Як свідчать зібрані у справі докази, відповідач свого обов`язку щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою за період з серпня 2021 року по березень 2023 року включно належним чином і у встановлений строк не виконав, допустивши заборгованість перед позивачем, яка на час прийняття даного рішення за означений період становить 287 086,40 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що з урахуванням встановленого в п. 11 Договору тридцятиденного строку сплати орендної плати за останнім календарним днем звітного місяця, строк сплати орендної плати за березень 2023 року на час підготовки розрахунку та подання даного позову Департаментом не настав, що, однак, не спростовує висновків суду про розмір заборгованості відповідача за період з серпня 2021 року по березень 2023 року включно станом на день прийняття даного рішення (10.07.2023 року), позаяк доказів сплати орендної плати після подання даного позову Орендарем суду не надано.

І оскільки факт порушення відповідачем зазначених договірних зобов`язань встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, Договір оренди землі №2042 від 27.02.2020 у судовому порядку недійсним або неукладеним не визнано, отже, його умови є обов`язковими до виконання сторонами, а тому позовні вимоги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про примусове стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче автотранспортне об`єднання Закарпатської облспожив спілки» 287 086,40 грн заборгованості підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені належними та допустимими доказами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

В той же час, зайво сплачений позивачем судовий збір в розмірі 0,02 грн може бути повернутий з Державного бюджету України Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради в порядку п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір за його клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче автотранспортне об`єднання Закарпатської облспожив спілки» (88017, м. Ужгород, вул. Гагаріна, 36Б, ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, ) 287 086,40 грн (двісті вісімдесят сім тисяч вісімдесят шість гривень 40 копійок) орендної плати та 4306,30 грн (чотири тисячі триста шість гривень 30 копійок) у повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 липня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.