ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м. Дніпро Справа № 904/121/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіної Е.В., Антоніка С.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023р.

(суддя Фещенко Ю.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 10.03.2023р.) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лого-Транс" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (м. Дніпро)

про стягнення збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, у розмірі 139 849 грн. 25 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лого-Транс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - відповідач) суму збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, у розмірі 139 849 грн. 25 коп..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 09.01.2018р. та вимог Податкового кодексу України, в частині складання та своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом зменшення податкового зобов`язання на суму 139 849 грн. 25 коп. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані посиланням на статтю 22 ЦК України, ст. 224 ГК України, ст.ст. 44, 201 ПК України.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023р. в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване не доведеністю Позивачем існування необхідних умов для відшкодування Відповідачем збитків.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс", в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що Відповідач не надав доказів реєстрації податкових накладних, доводи Позивача не спростував.

Скаржник вважає, що має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту Позивачем та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, на думку Скаржника, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначив, що викладені апелянтом доводи в апеляційний скарзі є необгрунтованими, а рішення таким, що ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи з дотриманням норм матеріального і процесуального права та з вірним застосуванням норм права до спірних правовідносин з урахуванням висновків щодо їх застосування, викладених в постановах Верховного Суду.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28.03.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Антоніка С.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2023р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/121/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023р. по справі № 904/121/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

31.03.2023р. матеріали справи № 904/121/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2023р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023р. зупинено провадження у справі №904/121/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 916/334/22.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2023р. провадження у справі №904/121/23 поновлено.

7. Встановлені судом обставини справи

09.01.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лого-Транс" (покупець) укладено договір поставки.

На виконання вказаного договору, у період з 01.02.2022р. по 25.08.2022р., відповідачем було поставлено позивачу товар, на загальну суму 1 697 815 грн. 00 коп., на підтвердження чого до матеріалів справи долучено наступні видаткові накладні: № 0079/0000407 від 01.02.2022р., на суму 7 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 1 200 грн. 00 коп. (а.с.9); № 0079/0000722 від 23.02.2022р., на суму 64 864 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 10 810 грн. 67 коп. (а.с.10); № 0079/0000720 від 23.02.2022р., на суму 48 730 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 8 121 грн. 67 коп. (а.с.11); № 0079/0000719 від 23.02.2022р., на суму 163 436 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 27 239 грн. 35 коп. (а.с.12); № 0079/0002269 від 29.06.2022р., на суму 270 790 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 17 715 грн. 23 коп. (а.с.13); № 0079/0002283 від 30.06.2022р., на суму 34 320 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 245 грн. 23 коп. (а.с.14); № 0079/0002383 від 05.07.2022р., на суму 42 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 760 грн. 75 коп. (а.с.15); № 0079/0002664 від 26.07.2022р., на суму 9 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 988 грн. 79 коп. (а.с.16); № 0079/0002682 від 27.07.2022р., на суму 232 226 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 15 192 грн. 36 коп. (а.с.17); № 0079/0002681 від 27.07.2022р., на суму 140 700 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 9 204 грн. 70 коп. (а.с.18); № 0079/0002732 від 29.07.2022р., на суму 82 900 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 5 423 грн. 36 коп. (а.с.19); № 0079/0002769 від 01.08.2022р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.20); № 0079/0002789 від 02.08.2022р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.21); № 0079/0003043 від 24.08.2022р., на суму 155 360 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ 10 163 грн. 78 коп. (а.с.22); № 0079/0003044 від 24.08.2022р., на суму 243 420 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 15 924 грн. 67 коп. (а.с.23); № 0079/0003061 від 25.08.2022р., на суму 131 308 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 8 590 грн. 27 коп. (а.с.24).

Позивачем вказаний товар було оплачено у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, а саме: № 10368 від 01.02.2022р., на суму 7 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 1 200 грн. 00 коп. (а.с.25); № 10753 від 23.02.2022р., на суму 64 864 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 10 810 грн. 67 коп. (а.с.26); № 10752 від 23.02.2022р., на суму 48 730 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 8 121 грн. 67 коп. (а.с.27); № 10757 від 23.02.2022 р., на суму 163 436 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 27 239 грн. 35 коп. (а.с.28); № 13973 від 28.06.2022 р., на суму 270 790 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 17 715 грн. 23 коп. (а.с.29); № 13996 від 29.06.2022р., на суму 34 320 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 245 грн. 23 коп. (а.с.30); № 14061 від 05.07.2022 р., на суму 42 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 760 грн. 75 коп. (а.с.31); № 14384 від 26.07.2022 р., на суму 9 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 988 грн. 79 коп. (а.с.32); № 14399 від 26.07.2022 р., на суму 232 226 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 15 192 грн. 36 коп. (а.с.33); № 14400 від 26.07.2022 р., на суму 140 700 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 9 204 грн. 70 коп. (а.с.34); № 14429 від 29.07.2022 р., на суму 82 900 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 5 423 грн. 36 коп. (а.с.35); № 14451 від 01.08.2022 р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.36); № 14478 від 02.08.2022 р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.37); № 14760 від 24.08.2022 р., на суму 155 360 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ 10 163 грн. 78 коп. (а.с.38); № 14759 від 24.08.2022 р., на суму 243 420 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 15 924 грн. 67 коп. (а.с.39); № 14776 від 25.08.2022р., на суму 131 308 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 8 590 грн. 27 коп. (а.с.40).

За результатами здійсненої поставки товарів та оформлення відповідних видаткових накладних, Відповідач не невиконав вимоги ст. 201 ПК України, щодо реєстрації податкових накладних, у зв`язку з цим ТОВ "Лого-Транс" позбавлене можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 139 849 грн. 25 коп., що і стало підставою для звернення Позивача до суду з даним позовом.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.01.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лого-Транс" (покупець) укладено договір поставки.

На виконання вказаного договору, у період з 01.02.2022р. по 25.08.2022р., відповідачем було поставлено позивачу товар, на загальну суму 1 697 815 грн. 00 коп., на підтвердження чого до матеріалів справи долучено наступні видаткові накладні: № 0079/0000407 від 01.02.2022р., на суму 7 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 1 200 грн. 00 коп. (а.с.9); № 0079/0000722 від 23.02.2022р., на суму 64 864 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 10 810 грн. 67 коп. (а.с.10); № 0079/0000720 від 23.02.2022р., на суму 48 730 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 8 121 грн. 67 коп. (а.с.11); № 0079/0000719 від 23.02.2022р., на суму 163 436 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 27 239 грн. 35 коп. (а.с.12); № 0079/0002269 від 29.06.2022р., на суму 270 790 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 17 715 грн. 23 коп. (а.с.13); № 0079/0002283 від 30.06.2022р., на суму 34 320 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 245 грн. 23 коп. (а.с.14); № 0079/0002383 від 05.07.2022р., на суму 42 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 760 грн. 75 коп. (а.с.15); № 0079/0002664 від 26.07.2022р., на суму 9 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 988 грн. 79 коп. (а.с.16); № 0079/0002682 від 27.07.2022р., на суму 232 226 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 15 192 грн. 36 коп. (а.с.17); № 0079/0002681 від 27.07.2022р., на суму 140 700 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 9 204 грн. 70 коп. (а.с.18); № 0079/0002732 від 29.07.2022р., на суму 82 900 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 5 423 грн. 36 коп. (а.с.19); № 0079/0002769 від 01.08.2022р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.20); № 0079/0002789 від 02.08.2022р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.21); № 0079/0003043 від 24.08.2022р., на суму 155 360 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ 10 163 грн. 78 коп. (а.с.22); № 0079/0003044 від 24.08.2022р., на суму 243 420 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 15 924 грн. 67 коп. (а.с.23); № 0079/0003061 від 25.08.2022р., на суму 131 308 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 8 590 грн. 27 коп. (а.с.24).

Позивачем вказаний товар було оплачено у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, а саме: № 10368 від 01.02.2022р., на суму 7 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 1 200 грн. 00 коп. (а.с.25); № 10753 від 23.02.2022р., на суму 64 864 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 10 810 грн. 67 коп. (а.с.26); № 10752 від 23.02.2022р., на суму 48 730 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 8 121 грн. 67 коп. (а.с.27); № 10757 від 23.02.2022 р., на суму 163 436 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 27 239 грн. 35 коп. (а.с.28); № 13973 від 28.06.2022 р., на суму 270 790 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 17 715 грн. 23 коп. (а.с.29); № 13996 від 29.06.2022р., на суму 34 320 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 245 грн. 23 коп. (а.с.30); № 14061 від 05.07.2022 р., на суму 42 200 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 760 грн. 75 коп. (а.с.31); № 14384 від 26.07.2022 р., на суму 9 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 988 грн. 79 коп. (а.с.32); № 14399 від 26.07.2022 р., на суму 232 226 грн. 10 коп., в тому числі ПДВ 15 192 грн. 36 коп. (а.с.33); № 14400 від 26.07.2022 р., на суму 140 700 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 9 204 грн. 70 коп. (а.с.34); № 14429 від 29.07.2022 р., на суму 82 900 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 5 423 грн. 36 коп. (а.с.35); № 14451 від 01.08.2022 р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.36); № 14478 від 02.08.2022 р., на суму 35 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2 334 грн. 21 коп. (а.с.37); № 14760 від 24.08.2022 р., на суму 155 360 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ 10 163 грн. 78 коп. (а.с.38); № 14759 від 24.08.2022 р., на суму 243 420 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 15 924 грн. 67 коп. (а.с.39); № 14776 від 25.08.2022р., на суму 131 308 грн. 40 коп., в тому числі ПДВ 8 590 грн. 27 коп. (а.с.40).

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше н встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова вії зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Посилаючись на те, що через невиконання обов`язку Відповідачем щодо реєстрації податкових накладних Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОГО-ТРАНС» втратило можливість включити нараховані суми податку на додану вартість до податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 139 849 грн. 25 коп., останнє звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача, про стягнення зазначеної суми, як збитків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив про те, що Позивачем не доведено суду понесення ним реальних збитків у розмірі суми ПДВ, яку він не зміг зарахувати до податкового кредиту, у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання з реєстрації податкової накладної на поставлений товар в ЄРПН.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим зазначений висновок місцевого господарського суду, з таких міркувань.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 16 ЦК України.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ст. 173 ГК України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з п. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків, відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК та ст. 224 ГК України, є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019р. у справі №917/2101/17.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження Позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, враховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме Позивачем.

У свою чергу, Відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу (п. 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 918/219/17).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п 44.1. ст 44 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення правопорушення), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 1 Наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. Про затверджені форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної (в редакції, яка діяла на момент виникнення правопорушення), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкові накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України і п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постанова Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. № 569, або обчислену відповідно до п. 200-1.9 ст. 200-1 II України(п. 3 Наказу №1307).

Пунктом 5 Наказу № 1307 визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених ПК України та цим порядком.

Згідно з п. 3 Наказу № 1307, усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення, викладені в п.п. 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових наклад і у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Статтею 201 ПК України унормовано наступне.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З огляду на вказані положення норм матеріального права, СП КГС Верховного Суду в постанові від 07.06.2023р. у справі №916/334/22 викладено наступний правий висновок, який в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються Центральним апеляційним господарським судом при розгляді справи.

Так, Верховний Суд зазначив, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Як вже зазначалось раніше, Відповідачем, в період з 01.02.2022р. по 25.08.2022р., було поставлено позивачу паливно-мастильні матеріали на загальну суму 1 697 815 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 139 849 грн. 25 коп..

Отже, за результатами здійсненої поставки Відповідачем Позивачу товарів та оформлення відповідних видаткових накладних, у відповідності до вищевказаних положень Податкового кодексу України, Відповідач був зобов`язаний скласти та подати на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні датою відвантаження товару або датою зарахування коштів від покупця, як оплата товарів, що підлягали постачанню (у разі здійснення попередньої оплати за товар).

Суми ПДВ, які Позивач сплатив Відповідачу у складі оплати поставленого останнім товару, мали бути додані Позивачем до складу податкового кредиту у відповідному звітному періоді згідно встановленого податковим законодавством порядку.

Відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкової накладної не виконав.

Доказів на підтвердження складення та реєстрації Відповідачем податкових накладних в ЄРПН щодо поставки (оплати) товару, на загальну суму 1 697 815 грн. 00 коп., матеріали справи не містять.

З наведеного вбачається, що такі порушення Відповідача позбавили Позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 139 849 грн. 25 коп., тобто Позивач поніс збитки.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між допущеним відповідачем порушенням вимог Податкового кодексу України щодо своєчасного складення та реєстрації податкової накладної та відсутністю у позивача можливості включити суму ПДВ до податкового кредиту, а також, відповідно, зменшити податкове зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Тобто, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи, недоведенням обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Позивача повністю.

Відтак, апеляційна скарга Позивача є такою, що підлягає задоволенню.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню та ухваленню нове рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс" підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване, а позов задоволено.

10. Судові витрати.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, враховуючи обставини справи та приписи ст 129 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне покласти у повному обсязі витрати по сплаті судового збору на Відповідача ( Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг").

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023р. у справі № 908/2457/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" на користь Товариства з обмеженою відповідальінстю "Лого-Транс" 139 849 грн. 25 коп. збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, 2481 грн.00 коп. судового збору за подачу позову та 3 721 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя С.Г. Антонік