ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 Справа № 914/769/23

м. Львів

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області, с. Підберізці Львівського району Львівської області

про стягнення 6902,31 грн заборгованості (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог)

Суддя: Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з: Маркіян-Павло ЛАБАЗ

Представники сторін не з`явились

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області (надалі відповідач, Підберізцівська сільська рада) про стягнення 505782,31 грн заборгованості.

1.2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Львівської області від 07.03.2023 справу №914/769/23 передано для розгляду судді Фартушку Т.Б.

1.3. Ухвалою суду від 22.03.2023 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.03.2023.

1.4. 30.03.2023 від відповідача надійшла заява про визнання позову (вх.№7957/23).

1.5. Ухвалою суду від 20.04.2023 відкладено підготовче засідання на 18.05.2023.

1.6. Відповідно до наказу голови Господарського суду Львівської області №05-13/36 від 27.04.2023 суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату суду у зв`язку із звільненням його з посади судді (подання заяви про відставку). Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №140 від 03.05.2023 року, відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Рішення зборів суддів Господарського суду Львівської області від 07.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/769/23.

1.7. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2023, справу №914/769/23 передано для розгляду судді Кидисюку Р.А.

1.8. 15.05.2023 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх.№1913/23). Позивачем зменшено позовні вимоги і заявлено до стягнення з відповідача 6902,31 грн заборгованості, яка складається з 3991,04 грн індексу інфляції та 2911,27 грн 3% річних.

1.9. 17.05.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника (вх.№12381/23).

1.10. 18.05.2023 від відповідача надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№12452/23).

1.11. Ухвалою суду від 18.05.2023 року справу №914/769/23 прийнято до розгляду у складі суду: суддя Кидисюк Р.А., розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2023.

1.12. Рішенням Вищої ради правосуддя №599/0/15-23 від 01.06.2023 суддю Кидисюка Р.А. призначено членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №189 від 05.06.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/769/23.

1.13. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023, справу №914/769/23 передано для розгляду судді Щигельській О.І.

1.14. Ухвалою суду від 06.06.2023 прийнято справу №914/769/23 до розгляду у складі суду: Суддя Щигельська О.І., призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2023.

1.15. В судове засідання 26.06.2023 сторони явки представників не забезпечили.

1.16. У поданих раніше заявах, сторони просили розгляд заяви здійснювати без участі їх представників.

1.17. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.18. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

2. АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. Позивач вказує, що ним належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Договором про закупівлю товарів №278/11-22-КП від 22.11.2022 року, зокрема поставлено та передано товар на підставі належним чином оформлених документів, а зобов`язання Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області з оплати товару залишилося невиконаним.

2.2. У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області заборгованість за Договором про закупівлю товарів №278/11-22-КГІ від 22.11.2022 року в розмірі 505782,31 грн, з яких 498 880,00 грн основного боргу 3991,04 грн інфляційних нарахувань та 2911,27 грн трьох процентів річних.

2.3. Підберізцівська сільська рада у заяві про визнання позову підтвердила факт укладення Договору про закупівлю товарів №278/11-22-КП від 22Л 1.2022 року та визнала свої зобов`язання з оплати товару в сумі 498 880,00 грн.

2.4. У поданій заяві вказано, що зобов`язання з оплати не виконано їх у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості оплатити товар у розмірі та у строк, встановлені Договором, через запровадженням особливого режиму казначейського обслуговування в умовах воєнного стану.

2.5. Відповідач зазначає, що фінансове зобов`язання з оплати товару за №278/11-22- КП від 22.11.2022 року зареєстровано та взято на облік в органах Казначейства 24.11.2022 року за №309575243. З огляду на це, Підберізцівська сільська рада вжила всіх можливих заходів щодо виконання свого зобов`язання з оплати товару, однак оплата не була проведена органами Казначейства.

2.6. У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач вказав, що після подання позову до Господарського суду Львівської області відповідачем здійснено оплату суми основного боргу за Договором про закупівлю товарів №278/11- 22-КП від 22.11.2022 року у розмірі 489 880,00 грн. Відтак, позивачем зменшено розмір позовних вимог до 6902,31 грн, яка включає 3991,04 грн інфляційних нарахувань та 2911,27 грн трьох процентів річних від простроченої суми боргу.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. 22.11.2022 року між Підберізцівською сільською радою Львівського району Львівської області (покупець за договором) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (постачальник за договором) укладено Договір №278/11-22-КП про закупівлю товарів, за яким постачальник зобов`язався своєчасно поставити та передати у власність покупця товар зазначений в Специфікації, що додається до Договору та є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар в асортименті, у кількості та за ціною відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору).

3.2. Відповідно до п. 3.2. сума Договору складає: 498 880,00 грн без ПДВ.

3.3. Пунктом 4.1. Договору визначено, що оплата проводиться після пред`явлення постачальником рахунку на оплату товару, видаткової накладної на товар та акту приймання-передачі товару, але не пізніше ніж через 30 днів з дня отримання товару Покупцем.

3.4. Відповідно до копії Видаткової накладної №РН-0000005 від 23.11.2022 року позивач передав відповідачу товар на загальну суму 498 880,00 грн.

3.5. 10.01.2023 року позивач звертався до Підберізцівської сільської ради з листом вих.№10/01-1 щодо погашення заборгованості за Договором, яким просив терміново погасити заборгованість в сумі 498 880,00 грн.

3.6. У відповідь на вказаний лист відповідачем повідомлено, що Підберізцівська сільська рада не заперечує свої зобов`язання з оплати товару за Договором №278/11-22-КП від 22.11.2022 року та визнає свою заборгованість в сумі 498880,00 грн, однак не може погасити заборгованість у зв`язку запровадженням особливого режиму казначейського обслуговування в умовах воєнного стану.

3.7. Матеріали справи містять копію Реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 24.11.2022 №680.

3.8. В процесі розгляду справи відповідачем здійснено оплату суми основного боргу у розмірі 489 880,00 грн, у зв`язку з чим позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

4. ОЦІНКА СУДУ

4.1. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

4.2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

4.3. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

4.4. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.5. Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір №278/11-22-КП про закупівлю товарів від 22.11.2022 року.

4.6. Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

4.7. Як передбачено ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

4.8. Частиною 1 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

4.9. Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

4.10. Як визначено ч. ч. 1, 2 ст. 692, ч.1 ст.693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

4.11. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 193 ГК України.

4.12. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

4.13. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

4.14. Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

4.15. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

4.16. На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем долучено до позовної заяви підписану сторонами видаткову накладну.

4.17. Беручи до уваги передбачений сторонами порядок розрахунків, приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання із оплати за товар, отриманий згідно видаткової накладної на суму 498880,00 грн.

4.18. Однак в процесі розгляду справи відповідачем сплачено заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим позивачем зменшено позовні вимоги і заявлено до стягнення з відповідача 6902,31 грн заборгованості, яка складається з 3991,04 грн індексу інфляції та 2911,27 грн 3% річних.

4.19. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.20. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

4.21. Перевіривши правильність розрахунку суд встановив, що такий проведено вірно, позивачем враховано час виникнення заборгованості та період її існування, відтак вимоги про стягнення 3991,04 грн індексу інфляції та 2911,27 грн 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

4.22. Крім того суд звертає увагу, що відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі.

4.23. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

4.24. Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

4.25. Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

4.26. Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому дійшов висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення відповідного рішення.

4.27. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

4.28. У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

4.29. Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

4.30. Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

4.31. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

4.32. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області про стягнення 6902,31 грн заборгованості (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) підлягають задоволенню в повному обсязі, а заява відповідача про визнання позову приймається судом.

5. СУДОВІ ВИТРАТИ

5.1. В силу дії п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

5.2. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено 7586,73 грн судового збору, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №0.0..1 від 03.03.2023 року.

5.3. Відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

5.4. В заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просив повернути йому судовий збір у розмірі 4902,73 грн.

5.5. Крім того ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» встановлює, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

5.6. Враховуючи наведені вище положення, оскільки позивачем було зменшено розмір позовних вимог а відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, здійснивши відповідний розрахунок суд дійшов до висновку, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору в сумі 6244,73 грн.

5.7. Судовий збір в розмірі 1342,00 грн покладається на відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

5.8. У позовній заяві ФОП ОСОБА_3 повідомляв, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи та відповідні підтверджуючі документи будуть подані позивачем до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

5.9. У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

5.10. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд звертає увагу на таке.

5.11. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5.12. Судом встановлено, що між адвокатом Малишаком А.С. (виконавець за договором) та ФОП ОСОБА_3 (замовник за договором) укладено Договір про правову допомогу від 22.02.2023 року, за яким замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання надавати замовникові правову допомогу в будь-яких судових справах, що стосуються прав та інтересів замовника, в тому числі у судовій справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області про стягнення боргу.

5.13. Відповідно до п.п. 5.1.-5.3. Договору підставою для оплати послуг виконавця є акт прийому-передачі наданих послуг. Вартість послуг, що надаються виконавцем у вказаній справі визначається сторонами шляхом підписання окремого додатка до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Оплата здійснюється замовником на підставі акта прийому-передачі наданих послуг, підписаного сторонами.

5.14. 22.02.2023 року сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору про правову допомогу від 22.02.2023 року.

5.15. Відповідно до п.1 додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвоката за надання правової допомоги у справах за участю Клієнта, зокрема у судові справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області про стягнення боргу.

5.16. Пунктом 2 Додаткової угоди сторони погодили вартість послуг.

5.17. Пунктом 3 Додаткової угоди визначено порядок оплати гонорару, зокрема встановлено, що оплата вказаних у п. 2 послуг здійснюється на підставі акту наданих послуг (п.3.1.).

5.18. Відповідно до п. п. 6.1. - 6.2. Додаткової угоди правова допомога оплачується на підставі акту приймання-передачі наданої правової допомоги та вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце), порядок та строки оплати гонорару.

5.19. 05.05.2023 року сторонами підписано Акт наданих послуг №1, за яким відповідно до умов укладеного між замовником та виконавцем Договору про надання правової допомоги від 22 лютою 2023 року виконавцем надані замовнику, а замовником прийняті наступні юридичні (правові) послуги: Попередня консультація з вивченням документів. Вартість даної послуги становить - 1000,00 грн; Підготовка позовної заяви. Вартість даної послуги становить - 5000,00 грн; Підготовка заяви про зменшення позовних вимог. Вартість даної послуги становить - 2000,00 грн.

5.20. Загальна вартість наданих юридичних послуг, вказаних в п.1 цього Акту становить 8 000,00 грн (п. 2 Акту).

5.21. Вартість наданих послуг в сумі 8 000,00 грн. підлягає сплаті на підставі цього акту, протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання вказаного акту (п. 3 Акту).

5.22. Зазначені в п. 1 вказаного Акту послуги виконавцем виконано повністю, належним чином, зауважень та претензій у сторін немає (п. 4 Акту).

5.23. Крім того на підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи долучено копії Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1190838 від 22.02.2023 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000157 від 23.12.2014 року.

5.24. Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

5.25. Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

5.26. Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

5.27. Відповідно до ст.19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

5.28. У ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

5.29. Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).

5.30. Суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19.

5.31. Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

5.32. Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якому відповідач вказує, що спір виник не з вини відповідача, а у зв`язку з непроведенням платежу за Договором про закупівлю товарів №278/11-22-КП від 22.11.2022 року органами Державної казначейської служби України через запровадженням особливого режиму казначейського обслуговування в умовах воєнного стану. Підберізцівська сільська рада вжила всіх необхідних заходів для виконання своїх зобов`язань за Договором про закупівлю товарів №278/11-22-КП від 22.11.2022 року (своєчасно зареєструвала та поставила на облік в органах Казначейства 24.11.2022 року фінансове зобов`язання з оплати товару в розмірі 489 880,00 грн та максимально сприяла швидкому розгляду справи в судовому порядку (не заперечувала щодо звернення Позивача до Господарського суду Львівської області, про що зазначила у відповіді за вих.№91 від 27.01.2023 року, подала до суду заяву про визнання позовних вимог за вих.№309 від 27.03.2023 року).

5.33. Додатково відповідачем зазначено, що в умовах воєнного стану, коли бюджетні надходження скорочуються, а витрати значно зростають, надзвичайно важливим є раціональне використання та економія бюджетних коштів для забезпечення ефективного функціонування бюджетної сфери та життєво необхідних потреб жителів територіальної громади.

5.34. Також зазначено, що справи про стягнення заборгованості є типовими, судова практика вирішення цих спорів є сталою, тому підготовка позовної заяви та інших документів у справі не потребувала вивчення значної кількості матеріалів та законодавчих актів.

5.35. Враховуючи вищенаведене Підберізцівська сільська рада просить суд встановити справедливий та неупереджений розподіл та розмір судових витрат у справі №914/769/23.

5.36. Суд враховує та частково погоджується з зауваженнями відповідача.

5.37. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

5.38. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

5.39. Аналізуючи заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу відповідача, суд зауважує, що кваліфікація правовідносин у справі не є складною та по обсягу доказів не є загромадженою, надання адвокатом послуг по доказуванню та обґрунтуванню своєї позиції, поданню заяв по суті справи відповідно до акта про надання послуг не зайняло багато часу.

5.40. Беручи до уваги вищенаведене, а також заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, слід покласти на відповідача в сумі 6000,00 грн, оскільки саме такі витрати позивача є фактичними, неминучими, співмірними до складності справи, підтвердженими та обґрунтованими долученими доказами.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) задовольнити повністю.

2. Клопотання Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги задовольнити.

3. Стягнути з Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області (81146, Львівська область, Львівський район, село Підберізці, вулиця Шевченка Т. Г., будинок 25; ідентифікаційний код 22372802) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3991,04 грн індексу інфляції, 2911,27 грн 3 % річних, 1342,00 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на правову допомогу.

4. Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору в сумі 6244,73 грн.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.07.23р.

Суддя Щигельська О.І.