ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м.Дніпро

Справа № 908/302/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромсервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2023 (прийняту суддею Черкаським В.І.) у справі № 908/302/22

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромекологія"

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

20.04.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС АБСОЛЮТ" надійшла заява (вх. № 8570/08-08/23 від 20.04.2023) про забезпечення вимог кредиторів, в якій товариство просить суд заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, нотаріусам, приватним нотаріусам та іншим особам вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, насосна станція літ. Ю інв. № 081113, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. № 081413, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: Будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. № 081013, літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. № 081313а літ. М-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 у цій справі, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС АБСОЛЮТ (вх. № 8570/08-08/23 від 20.04.2023) задоволено; вирішено вжити заходи до забезпечення вимог кредиторів шляхом: заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, нотаріусам, приватним нотаріусам та іншим особам вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо наступних об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, насосна станція літ. Ю інв. № 081113, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. № 081413, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: Будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. № 081013, літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. № 081313а літ. М-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що невжиття вказаних заходів забезпечення вимог кредиторів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або охоронюваних законом інтересів кредиторів.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Метпромсервіс" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2023 у справі № 908/302/22, в якій просить оскаржувану ухвалу про вжиття заходів про забезпечення вимог кредиторів скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС АБСОЛЮТ" про забезпечення вимог кредиторів.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що задовольняючи заяву про забезпечення вимог кредиторів, суд в обґрунтування своїх мотивів обмежився посиланням на те, що наказом Міністерства юстиції України № 4690/5 від 21.10.2022 "Про задоволення скарги" скасовано рішення від 25.01.2022 № № 63050506, 63049250, 63050810, 63048817, 63051012, 63045878, 63050317, 63049613, прийняті приватним нотаріусом КМНО Черняком А.Л. про реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Метпромсервіс" прав іпотекодержателя нерухомого майна, що належить боржнику, а також на наявність апеляційного провадження за позовом ТОВ "Бізнес Абсолют" до ТОВ "Полонекс", ТОВ "Метпромсервіс", ПАТ "Місто Банк" про визнання недійсним результатів електронного аукціону.

Апелянт вказує, що наказ оскаржено до суду, провадження по справі № 320/2526/23 здійснюється Київським окружним адміністративним судом. Щодо справи № 908/119/22 за позовом ТОВ "Бізнес Абсолют" до ТОВ "Полонекс", ТОВ "Метпромсервіс", ПАТ "Місто Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прав вимоги до Боржника, то на момент прийняття оскаржуваної ухвали апеляційне провадження по цій справі вже було завершено, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2023 залишено в силі рішення Господарського суду Запорізької області по справі, яким відмовлено ТОВ "Бізнес Абсолют" в задоволенні позову.

На переконання скаржника, з оскаржуваної ухвали не вбачається, як зазначені фактичні обставини пов`язані із необхідністю вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

Тобто, ухвала взагалі не містить обґрунтування, як наказ і рішення суду, яким підтверджено правомірність проведення електронного аукціону з продажу права вимоги до боржника, можуть створити можливості для недобросовісних дій боржника чи інших осіб стосовно активів боржника.

Також на думку скаржника, заява ТОВ "Бізнес Абсолют" про застосування заходів забезпечення вимог кредиторів не містить не тільки доказів наявності небезпеки для вимог кредиторів у разі невжиття таких заходів, а й пояснення, в чому ця небезпека полягає.

Апелянт вважає, що суд не перевірив доводи заявника доказами, не конкретизував, які неправомірні дії боржника чи інших осіб можуть становити загрозу для інтересів кредиторів, як обраний судом захід забезпечення вимог кредиторів може запобігти цій загрозі.

За доводами скаржника, припущення в ухвалі, що "невжиття заходів забезпечення прав кредиторів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або охоронюваних законом інтересів кредиторів" є повністю необґрунтованим.

Апелянт зауважує, що звернення ТОВ "Бізнес Абсолют" з заявою про забезпечення вимог кредиторів мало на меті саме обмеження законних прав ТОВ "Метпромсервіс" як забезпеченого кредитора.

Заходи забезпечення прав кредиторів стосуються саме майна, яким забезпечено вимоги ТОВ "Метпромсервіс" до боржника.

На переконання скаржника, ухвала суду не містить посилання на загрозу інтересам інших кредиторів чи боржника з боку ТОВ "Метпромсервіс" як забезпеченого кредитора, натомість звужує законні права останнього щодо предмета забезпечення, зокрема, щодо реєстрації прав іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Договору № GL8N020953 від 11.01.2022 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між ПАТ "Місто Банк" та ТОВ "Метпромсервіс".

Згідно поданої відповіді на відзив апелянт зазначає, що правомірність прийняття зазначеного наказу було предметом судового провадження за позовом Приватного нотаріуса КМНО Черняка А.Л. до Міністерства юстиції України, Державного підприємства "Національні інформаційні системи", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Метпромсервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання", ТОВ НВО Укрпромекологія" про визнання протиправним та скасування наказу, яке здійснювалось Київським окружним адміністративним судом по справі № 320/2526/23. Рішенням від 25.05.2023 позов задоволено. Встановлені по цій справі обставини не дають підстав для висновку про неправомірність дій ні приватного нотаріуса, який здійснив реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Метпромсервіс" прав іпотекодержателя нерухомого майна, що належить боржнику, ні ТОВ "Метпромсервіс". Так, 03.12.2021 на майданчику "Прозорро. Продажі" проведено електронний аукціон з продажу прав вимоги за кредитними договорами № 16/0-17, № 31/Ю-17, укладеними між ПАТ "Місто Банк" (Кредитор) і ТОВ "НВО "Укрпромекологія". Оскільки ПАТ "Місто Банк" перебуває в режимі ліквідації, продаж прав вимоги, як активу, яким володіє держава Україна, проводився Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Переможцем електронного аукціону стало ТОВ "Метпромсервіс", яке сплатило за Лот його повну вартість - 9 148 000,00 грн, виконавши таким чином всі умови аукціону. В зв`язку з чим 11.01.2022 між ПАТ "Місто Банк" та ТОВ "Метпромсервіс" укладено договір відступлення права вимоги.

Апелянт вказує, що у ході провадження по справі № 908/119/22, посилання на яке містить оскаржувана ухвала, також не встановлено будь-яких протиправних дій з боку ТОВ "Метпромсервіс", які б могли свідчити про подальшу загрозу інтересам кредиторів у справі про банкрутство. Рішенням по справі від 29.08.2022 відмовлено ТОВ "Бізнес Абсолют" у задоволенні позову до ТОВ "Полонекс", ТОВ "Метпромсервіс", ПАТ "Місто Банк", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними та скасування результатів відкритих торгів (аукціону), скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.01.2022. Рішення залишено без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2023. Наразі, ТОВ "Бізнес Абсолют" звернулось до Верховного суду, в тому числі з заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що є реальна загроза з боку ТОВ "Метпромсервіс" щодо неправомірних дій відносно предметів іпотеки. Тобто, аргументи і заходи забезпечення, які заявлені ТОВ "Бізнес Абсолют" у заяві про забезпечення позову у справі № 908/119/22 і по цій справі, є тотожними.

Таким чином, вбачається, що аналогічно і в цій справі правомірна реєстрація за ТОВ "Метпромсервіс" прав іпотекодержателя, яких він набув у передбаченому законодавством України порядку і яка не може відбутись в зв`язку з прийняттям судом оскаржуваної ухвали, не створює загрози інтересам іншим учасникам справи про банкрутство, а лише обмежує права ТОВ "Метпромсервіс". Крім того, на думку скаржника, запроваджена ухвалою заборона на вчинення реєстраційних дій призводить до того, що реєстраційні записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не співпадають з юридичними фактами, за яким ТОВ "Метпромсервіс" є іпотекодержателем низки об`єктів нерухомого майна відповідно до договору про відступлення права вимоги, а отже й не відображають реальний правовий стан.

На переконання апелянта, реєстрація за ТОВ "Метпромсервіс" прав іпотекодержателя, яких підприємство набуло за тим ж протоколом електронного аукціону №СР001-иА-597, і яка заборонена оскаржуваною ухвалою, має таку саму правову природу і також є складовою процедури ліквідації неплатоспроможного банку.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Згідно поданого відзиву розпорядник майна арбітражний керуючий Верещагін М.В. просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначає, що звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення вимог у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС АБСОЛЮТ" послалося на те, що відносно майна боржника, напередодні порушення справи про банкрутство, вчинялись незаконні реєстраційні дії, ініціатором яких був забезпечений кредитор, та які були скасовані Наказом Міністерства юстиції України №4690/5 від 21.10.2022 "Про задоволення скарги", відповідні докази викладених обставин були долучені до матеріалів справи.

З позиції заявника, викладеній у клопотанні про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, задоволення вимог забезпеченого кредитора шляхом звернення стягнення на заставне майно, поза процедурою банкрутства, призвело б до порушення його прав, так як вартість заставного майна, згідно до проведеної оцінки, значно перевищує розмір забезпечених вимог.

Згідно подано відзиву ТОВ "Бізнес Абсолют" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що товариство надало суду в якості доказів обґрунтованості своєї заяви про забезпечення вимог кредиторів, документи, що підтверджують факт неправомірності дії щодо реєстрації в якості іпотекодержателя, а також наявності доказів, що вартість заставного майна перевищує суму зобов`язання перед скаржником, таким чином на думку кредитора дане майно фактично може бети реалізоване в тому числі з метою погашення вимог інших кредиторів.

Згідно поданого відзиву ТОВ "Акта Трейд" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Доводи відзиву збігаються із доводами відзивів інших учасників.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромсервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2023 у справі № 908/302/22; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.06.2023 о 15:00 год.

У судовому засіданні 29.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Запорозької області від 11.02.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромекологія"; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акта Трейд" до боржника в розмірі 128 000 грн 00 коп; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Верещагіна Максима Вікторовича; оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромекологія".

20.04.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС АБСОЛЮТ" надійшла заява (вх. № 8570/08-08/23 від 20.04.2023) про забезпечення вимог кредиторів, в якій товариство просить суд заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, нотаріусам, приватним нотаріусам та іншим особам вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, насосна станція літ. Ю інв. № 081113, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. № 081413, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: Будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. № 081013, літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. № 081313а літ. М-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3.

Заявник вважає, що невжиття цих заходів може суттєво зменшити активи підприємства банкрута (наразі ця нерухомість є єдиним активом банкрута), що призведе до непогашення вимог всіх кредиторів, в тому числі і його.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення вимог у судовому процесі.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За умовами частини чотирнадцятої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Правові засади забезпечення позову у господарському судочинстві врегульовано Главою 10 Розділу І Господарського процесуального кодексу України, тоді як спеціальним законом про банкрутство (стаття 40 Кодексу України з процедур банкрутства) визначено особливі різновиди забезпечувальних заходів вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право застосування таких заходів як за клопотанням розпорядника майна чи кредитора, так і за ініціативою суду.

Згідно з частиною першою статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна. Про припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу (частина друга статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства).

Таким чином, у статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства наведено вичерпній перелік спеціальних заходів забезпечення вимог кредиторів (заборона/зобов`язання вчинити або утриматися від вчинення дій, що можуть безпосередньо вплинути конкурсну/ліквідаційну масу боржника; припинення повноважень керівника) та безальтернативно визначено безпосередніх адресатів (суб`єктів) таких заходів забезпечення - боржник та у випадку припинення повноважень за частиною другою цієї статті - керівник/орган управління боржника.

Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №922/4359/19.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, в силу статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України право здійснення забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Системний аналіз зазначених норм Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Подібний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173.

За таких обставин, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в тому числі, на стадії ліквідаційної процедури вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями статті 137 Господарського процесуального кодексу України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду міститься в постанові від 04.11.2021 у справі №922/4359/19.

З урахуванням специфіки провадження у справі про банкрутство безпосередньою метою застосування передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову, як заходів забезпечення вимог кредиторів у такій справі, є збереження майна боржника та у такий спосіб охорона матеріально-правових інтересів кредиторів від можливих недобросовісних дій боржника чи інших осіб стосовно його активів задля попередження потенційних труднощів у досягненні основної мети процедур банкрутства - якнайповнішого задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 09.09.2019 у справі №924/433/19.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.08.2019 у справі №910/4491/19.

В даному випадку має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (пункти 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

При цьому апеляційним господарським судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, щодо боржника відкрито провадження у справі про банкрутство, яке перебуває на стадії розпорядження майном боржника, відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.02.2022.

Матеріали справи свідчать, що на праві власності боржнику належать наступні об`єкти нерухомого майна:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, насосна станція літ. Ю інв. № 081113, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. № 081413, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: Будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. № 081013, літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. № 081313а літ. М-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська буд. 3.

Вказане нерухоме майно перебуває у іпотеці та заставі ПАТ "Місто Банк" у відповідності до умов Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Сенченко К.В. 24 листопада 2017 року за реєстровим номером 994; Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Сенченко К.В. 24 листопада 2017 року за реєстровим номером 1074.

Матеріали справи містять Договір про відступлення прав вимоги № GL8N020953 від 11.01.2022 за яким ПАТ "Місто Банк" відступило ТОВ "Метпромсервіс" право вимоги за зобовнями боржника, у тому числі, і за вказаними вище іпотечними договорами.

За умовами вказаних забезпечувальних договорів, ПАТ "Місто Банк" як іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі порушення боржником умов кредитного договору, виконання зобов`язань за яким забезпечене вказаним майном боржника.

При цьому, матеріали справи містять звіт № 1333 від 20.04.2023 про незалежну оцінку нерухомого майна боржника, відповідно до якого загальна вартість нерухомого майна:

- Об`єкт нерухомого майна: Будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. № 081013, літ. Н, Загальна площа (кв.м): 4226.2 Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101: Адреса: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Доківська, будинок 3;

- Об`єкт нерухомого майна: Будівля, насосна станція літ. Ю інв. № 081113, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 3.8 Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 Адреса: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Доківська, будинок 3;

- Об`єкт нерухомого майна: Будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. № 081413,. Загальна площа (кв.м): 13.1 Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 Адреса: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Доківська, будинок 3;

- Об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. № 081313а літ. М-2, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 Загальна площа (кв.м): 906.5 Адреса: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Доківська, будинок 3 становить 27 694 210, 00 грн, тоді як розмір грошових вимог забезпеченого кредитора складає 13 732 088, 37 грн.

На переконання колегії суддів, звернення стягнення на належне боржнику майно поза межами судових процедур банкрутства призведе до зупинення діяльності боржника, суттєвого зменшення стану його активів і, як наслідок, перешкодить відновленню платоспроможності боржника під час судових процедур банкрутства (в разі застосування процедури санації) або позбавить інших кредиторів можливості задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника в ліквідаційній процедурі.

Також, колегія суддів звертає увагу, що із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Метпромсервіс" звернувся до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто, товариство хоче реалізувати надане йому право шляхом звернення стягнення на майно, яке було передано в іпотеку.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відчуження належних боржнику об`єктів нерухомого майна, які складають предмет іпотеки, на користь ТОВ "Метпромсервіс" у позасудовому порядку порушить встановлений Кодексом України з процедур банкрутства порядок задоволення забезпечених вимог кредиторів, Центральний апеляційний господарський суд, враховуючи необхідність збереження майнових активів боржника, захисту прав та інтересів всіх кредиторів і недопустимість незаконних дій щодо майна, яке є предметом забезпечення грошових вимог, вважає обґрунтованим висновок Господарського суду Запорізької області про те, що адекватними та такими, що забезпечують збалансованість інтересів учасників справи і у повному обсязі співвідносяться із заявленими вимогами, є заходи забезпечення у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна боржника, що становлять предмет іпотеки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі заборона вчиняти дії щодо майна боржника (в тому числі шляхом звернення стягнення на нього) жодним чином не позбавляє, не перешкоджає та не порушує права скаржника отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, оскільки у відповідності до ч. 6 ст. 67 КУзПБ погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюються в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Колегія суддів вважає помилковими посилання Банку на порушення судом першої інстанції п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо недопущення накладення нових обтяжень чи обмежень на майно (активи) банку, оскільки вказаною нормою заборонено встановлення заборони під час реалізації саме майна банку, до якого застосовані процедури, передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". У даному випадку, вжиті судом заходи, спрямовані на забезпечення вимог кредиторів, стосуються майна, яке належить на праві власності боржнику, а не Банку, тобто обмеження встановлені п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не діють.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів ТОВ "Бізнес Абсолют" щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів, оскільки є очевидною небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам боржника та його кредиторам, захист яких може стати неможливим без вжиття вищезазначених заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, та для відновлення цих прав необхідні будуть значні зусилля та витрати.

Доводи скаржника щодо правомірності переходу до нього права вимоги не розглядаються судом, оскільки вказане питання не є предметом розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

З огляду на викладене, доводи скаржника спростовуються вищевикладеним та змістом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромсервіс" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2023 у справі № 908/302/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.04.2023 у справі № 908/302/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 03.07.2023.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко