ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року м. Дніпро Справа № 904/584/23

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд"

та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року у справі №904/584/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд"

про стягнення 138 255 грн. 07 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" із позовом про стягнення авансу у розмірі 87 792 грн., пені 20 037 грн. 32 коп., штрафу 17 295 грн. 60 коп., інфляційні втрати 5 192 грн. 79 коп., відсотків за користування чужими коштами у розмірі 7937 грн. 36 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року у справі №904/584/23 позов задоволено частково.

Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд" на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" аванс 87 792 грн., пеню 20 037 грн. 32 коп., штраф 17 295 грн. 60 коп., проценти за користування чужими коштами 7 937 грн. 36 коп., судовий збір в сумі 2 583 грн. 19 коп.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року по справі № 904/584/23 змінити, зменшивши розмір нарахованих позивачем пені і штрафу до десяти відсотків від заявлених позивачем, а саме: до 2 003,73 грн. - пені за прострочення строків поставки, 1 729,56 грн. штрафу.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що розмір неустойки, заявленої позивачем, є необґрунтованим, значно завищеним у розмірі. Вважає розумним та таким, що відповідає принципам добросовісності та справедливості, зменшення розміру неустойки до 10% від заявленої, правова можливість застосування якого передбачена нормами частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, частинами 1,2 статті 233 Господарського кодексу України,, п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року, п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для зміни рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 по справі №904/584/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «А ПЛЮС ТРЕЙД» на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" нарахованих позивачем пені і штрафу до десяти відсотків від заявлених позивачем, до 2 003,73 грн. - пені за прострочення строків поставки, 1 729,56 грн. штрафу.

Також не погодившись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся позивач Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", в якій просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року по справі № 904/584/23 скасувати в частині відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 5 192, 79 грн. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення Господарського суду Дніпропетровського області від 10.04.2023 у частині щодо відмови у задоволені стягнення інфляційні втрат у розмірі 5 192.79 грн. порушує ст. 625 Цивільного кодексу України та суперечить висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі №918/631/19.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення в частині відмови у задоволенні стягнення інфляційних втрат у розмірі 5 192, 79 грн. та задоволення цих вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року у справі №904/584/23 в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивачем - Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" надано відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А ПЛЮС ТРЕЙД» залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити. ( відзив на апеляційну скаргу).

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується сторонами лише в частині наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій (скарга відповідача) та відмови у стягненні інфляційних ( скарга позивача), то колегія суддів саме в цій частині здійснює перегляд рішення суду першої інстанції.

При цьому, сторонами не оскаржується розмір основного боргу та розмір нарахованих штрафних санкцій та сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" та товариством з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" підписано договір про закупівлю №1366 від 29.08.2022р. (Договір).

Постачальник зобов`язується поставити товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в Додатку 1 до Договору (далі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах Договору (п. 1.1 Договору).

Предмет закупівлі (за ДК 021:2015): "44110000-4 Конструкційні матеріали Металопрокат зі спецсталі (с. Якушинці)" (п.1.2 Договору).

Ціна Договору складається із загальної вартості товару поставленого на умовах Договору ( п. 2.1 Договору).

Ціна Договору становить 205 900,00 грн, крім того ПДВ - 41 180,00 грн, всього з ПДВ - 247 080,00 грн. (п. 2.2 Договору).

Покупець погоджується виплатити Постачальнику вартість товару з урахуванням виконання Постачальником його зобов`язань, визначених у Договорі (п. 3.1 Договору).

Оплата за Договором здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника (п. 3.2 Договору).

Покупець здійснює оплату на наступних умовах: Аванс, розмір якого становить 100 % від ціни Договору, сплачується Постачальнику після набрання Договором чинності та надання ним Рахунку-фактури (п. 3.3, 3.3.1 Договору).

У разі порушення договірних зобов`язань з вмий Постачальника та відмови Покупця від Договору на підставах, передбачених законодавством та/або цим Договором, всі авансові платежі, які не підтверджені відповідними Актами, підлягають поверненню Покупцю протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги Покупця з урахуванням індексу інфляції та процентів в розмірі облікової ставки НБУ за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 Цивільного кодексу України від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок Постачальника незалежно від того, припинені зобов`язання за Договором на дату отримання вимоги Покупця чи ні (п. 3.7 Договору).

Постачальник здійснює поставку товару за адресою (місцем) поставки (передачі) товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати перерахування авансу. Поставка товару здійснюється за адресою Вінницька обл., Вінницький р-н, с.Якушинці, вуп. Барвінкова, 5. Поставка здійснюється на умовах DDP в редакції Міжнародних правил "Інкотермс";. (редакції 2010 року) (п. 5.1 Договору).

За порушення строків поставки, строків усунення недоліків товару Постачальник сплачує Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару, строк поставки / усунення недоліків якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості (п. 8.3 Договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 30.09.2022p., а в частині гарантійних зобов`язань - до повного виконання (п. 13.1. Договору).

Згідно додатку №1 до договору в специфікації сторони погодили постачання товару на загальну вартість з урахуванням ПДВ в сумі 247 080 грн.

Згідно платіжного доручення №75 від 06.09.2022р. позивачем перераховано відповідачу 247080 грн. за металопродукт зі спецсталі згідно рахунку №43 від 01.09.2022р. згідно договору №1366 від 29.08.22р. ПДВ 41180.

Відповідач звернувся до позивача з гарантійним листом від 06.10.2022р. №2017/1 щодо виконання умов договору. Зобов`язувався у добровільному порядку сплатити санкції, передбачені п. 8.3 Договору.

Згідно видаткової накладної №51 від 07.11.2022р. відповідачем здійснено поставку товару на суму 10 843 грн. 20 коп.

Згідно видаткової накладної №53 від 09.11.2022р. відповідачем здійснено поставку товару на суму 61 171 грн. 20 коп.

Згідно видаткової накладної №60 від 28.11.2022р. відповідачем здійснено поставку товару на суму 87 273 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що на користь позивача підлягає стягненню 87792 грн. попередньої оплати, пені 20 037 грн. 32 коп., штрафу 17 295 грн. 60 коп., відсотків за користування чужими коштами у розмірі 7937 грн. 36 коп.

Разом з цим, відмовляючи у стягненні інфляційних втрат у розмірі 5 192 грн. 79 коп., суд першої інстанції виходив з того, що застосування частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з відповідача суми індексу інфляції є помилковим, оскільки стягнення суми попередньої оплати, перерахованої за договором, не вважається грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 ЦК України. За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього кодексу.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

З огляду на зазначене, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, відмовивши у стягненні інфляційних, нарахованих на суму неповернутої попередньої оплати, суд першої інстанції припустився помилки у застосуванні норм матеріального права, внаслідок чого рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 5 192 грн. 79 коп., такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" щодо зменшення розміру штрафних санкцій до 10% від заявлених позивачем, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Відповідно до п. 8.3 Договору, за порушення строків поставки, строків усунення недоліків товару Постачальник сплачує Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару, строк поставки / усунення недоліків якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Згідно ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як встановлено судом, і не оспорювалось сторонами, Відповідач поставив частину товару з простроченням до 119 календарних днів, а частину товару на суму 87 792,00 грн.не поставив, а тому судом обгрунтовано стягнуто на користь позивача пеню в сумі 20 037 грн. 32 коп., та штраф 17 295 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Таким чином, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафу і пені, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої відповідна санкція застосовується, довести на підставі належних і допустимих доказів, згідно із статтею 74 ГПК України, статтею 233 Господарського кодексу України, те, що вони не бажали вчинення таких порушень і що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження обставин, які мають істотне значення, для зменшення неустойки на 90%, у зв`язку з чим, доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими і свідчать про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Таким чином, оскільки господарський суд Дніпропетровської області не правильно застосував норми матеріального права щодо стягнення інфляційних, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про стягнення на користь позивача 5 192,79 грн. інфляційних втрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275,276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року у справі №904/584/23- скасувати в частині відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 5192,79 грн. та розміру судового збору.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс трейд" інфляційних втрат- задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" (49080, м. Дніпро, вул. Шолохова, буд. 29, кв. 99, ідентифікаційний код 43277447) на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) інфляційні втрати у розмірі 5192,79 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" (49080, м. Дніпро, вул. Шолохова, буд. 29, кв. 99, ідентифікаційний код 43277447) на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) судовий збір за подачу позову у розмірі 2684 грн., судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 4026 грн.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік