ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
03.07.2023 Справа № 905/788/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,
розглянувши матеріали позовної заяви
за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с.Струмівка
до відповідача: Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району, м.Авдіївка
про визнання права власності на нерухоме майно
Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , с.Струмівка, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району, м.Авдіївка, про визнання права власності на нерухоме майно.
Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
Згідно із ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), ідентифікаційний код, місцезнаходження юридичної особи.
Згідно із ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Суд констатує, що в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства заявник вказав найменування відповідача та ідентифікаційний код, які не співпадають з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Отже, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, позивач має усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом зазначення правильного найменування відповідача та його ідентифікаційного коду.
Також, приписами п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів інших доказів, що подаються до заяви.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України).
Вимогами частин 2, 4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Пунктом 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020, чинний від 01.09.2021) встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
Так, додані до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені, оскільки не містять вищевказаних реквізитів, а саме: відмітки «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, а тому не можуть бути прийняті судом в якості доказів.
Одночасно, суд зазначає, що на виконання приписів п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивачем додано до позовної заяви клопотання б/н від 23.06.2023 про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» з додатками.
Проте, означене клопотання не може бути розглянуте судом, оскільки документи, які надано позивачем на підтвердження обставин, викладених в клопотанні, не засвідчені належним чином у встановленому законом порядку, тому суд відкладає розгляд означеного клопотання до отримання належним чином завірених документів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , с.Струмівка не виконано вимоги ст.162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с.Струмівка до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району, м.Авдіївка про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.
2. Надати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , с.Струмівка строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом: подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням найменування відповідача та його ідентифікаційного коду; подання суду документів, долучених до позовної заяви в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях.
3. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , с.Струмівка, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
5. Направлення даної ухвали здійснювати шляхом листування на електронну та поштову адресу позивача.
Суддя Г.Є. Курило