ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. Справа№ 910/9998/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від АМК: Сендзюк В.І.: Прохоров Є.І.;

від ТОВ «Корум Україна»: не з`явився;

від ПрАТ «НВК «Гірничі Машини»: Дробот Н.В.;

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі машини»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 (повний текст складено 25.04.2023)

у справі № 910/9998/22 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Україна»

про стягнення 106 325 824,00 грн,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

24.04.2023 Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» (далі - ПрАТ «НВК «Гірничі машини») в межах справи №910/9998/22 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами, у якій просило визнати дії Антимонопольного комітету України (далі - АМК, Комітет) протиправними та такими, що суперечать вимогам ст. 52 Закону України від 11.01.2011 № 2210-ІІІ «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон №2210) , та зобов`язати Комітет вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог ПрАТ «НВК «Гірничі машини» зазначає, що для визначення розміру штрафу, накладеного рішенням №61-р/тк від 15.10.2019 (далі - Рішення), АМК брав дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), в той час як ст. 52 Закону №2210 визначено, що за порушення, передбачені п. п. 1, 2 та ч. 4 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до 10% доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. На думку ПрАТ «НВК «Гірничні машини», АМК неправильно розрахував штраф у Рішенні як для ТОВ «Корум Україна», так і для ПрАТ «НВК «Гірничі машини», а тому такі дії Комітету мають бути визнані незаконними та вчинене правопорушення АМК має бути виправлене шляхом перерахунку визначеного у Рішенні штрафу.

ПрАТ «Гірничі машини» зауважує, що прийняття рішення про задоволення вимог АМК у справі №910/9998/22 матиме негативний вплив на ПрАТ «НВК «Гірничі машини», оскільки надасть можливість використати його як беззаперечне підтвердження правоти АМК у справі №910/12321/22 за позовом АМК до ПрАТ «НВК «Гірничі машини» про стягнення штрафу та пені на підставі Рішення. Розгляд справи №910/12321/22 станом на дату звернення з цим позовом зупинено до розгляду пов`язаної справи.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору - ПрАТ «НВК «Гірничі машини», подану у справі №910/9998/22, повернуто без розгляду.

Господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку відсутні визначені ч. 2 ст. 180 ГПК України кваліфікуючі ознаки: заявлений позов ПрАТ «НВК «Гірничі Машини» не є пов`язаним з первісним позовом у справі; самостійні позовні вимоги третьої особи не спрямовані на предмет спору у даній справі (стягнення пені та штрафу) та не виникають з правовідносин, що є предметом судового дослідження у межах даної справи; вирішення спору про стягнення пені та штрафу, накладеного Рішенням АМК, та одночасний розгляд спору про визнання неправомірними дій АМК та зобов`язання вчинити дії не може бути визнаний судом доцільним.

Окрім того, заява третьої особи із самостійними вимогами подана поза межами строків, передбачених ст. 49 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023, ПрАТ «НВК «Гірничі машини» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі №910/9998/22, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; судові витрати покласти на АМК.

Скаржник зазначає, що станом як на момент подачі ним позовної заяви, так і на момент підготовки апеляційної скарги у відкритих джерелах, а саме в Єдиному державному реєстрі судових рішень а також на сайті Судової влади у розділі «Стан розгляду справ» відсутня інформація про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи №910/9998/22 по суті.

Апелянт зауважує, що ПрАТ «НВК «Гірничі машини» не є стороною у справі №910/9998/22, а відтак не могло та і не мало знати про наявність протокольних ухвал в межах справи №910/9998/22.

На думку скаржника, на момент пред`явлення ПрАТ «НВК «Гірничі машини» позову у справі №910/9998/22 тривало підготовче засідання, а відтак АТ «НВК «Гірничі машини» не могло порушити строки, передбачені ч. 1 ст. 49 ГПК України; у свою чергу ПрАТ «НВК «Гірничі машини» реалізувало своє право вступити у справу шляхом подання позовної заяви до АМК з дотриманням процесуального законодавства.

Апелянт вважає, що пов`язаність поданої ним позовної заяви до АМК з поданою Комітетом позовною заявою та спрямованість її на предмет розгляду справи №910/9998/22 полягає у тому, що як для ПрAT «НВК «Гірничі машини», так і для ТОВ «Корум Україна» у Рішенні №61-р/тк дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), в той час як ст. 52 Закону №2210 визначено, що за порушення, передбачені п. п. 1, 2 та 4 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Отже, з боку АМК вбачається систематичне порушення ст. 52 Закону №2210 при обчислені штрафу у Рішенні як для ПрAT «НВК «Гірничі машини», так і для ТОВ «Корум Україна».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали у справі №910/9998/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ПрАТ «НВК «Гірничі машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 до надходження матеріалів оскарження ухвали у справі №910/9998/22.

29.05.2023 матеріали справи № 910/9998/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «НВК «Гірничі машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/9998/22. Розгляд справи призначено на 03.07.2023. Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи.

АМК надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ «НВК «Гірничі машини» без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/9998/22 - без змін.

Комітет вважає оскаржувану ухвалу постановленою без порушень норм процесуального права, з посиланням на норми чинного законодавства, за результатом всебічного та повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

АМК зазначає, що передбачене ст. 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним; таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

На думку АМК, у даному випадку відсутні визначені ч. 2 ст. 180 ГПК України кваліфікуючі ознаки: заявлений позов ПрАТ «НВК «Гірничі машини» не є пов`язаним з первісним позовом у справі; самостійні позовні вимоги третьої особи не спрямовані на предмет спору у даній справі (стягнення штрафу та пені) та не виникають з правовідносин, що є предметом судового дослідження у межах даної справи; вирішення спору про стягнення штрафу та пені, накладеного рішенням Комітету, та одночасний розгляд спору про визнання неправомірними дій Комітету та зобов`язання його вчинити дії не може бути визнано судом доцільним.

Окрім того, зустрічна позовна заява третьої особи із самостійними вимогами подана поза межами строків, передбачених ст. 49 ГПК України, а тому відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України підлягає поверненню заявнику.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

У вересні 2022 року Комітет звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просив стягнути з ТОВ «Корум Україна» 53 162 912,00 штрафу, накладеного Рішенням АМК №61-р/тк від 15.10.2019, та 53 162 912,00 грн пені за прострочення сплати штрафу, а всього 106 325 824,00 грн.

Протокольною ухвалою суду від 04.04.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/9998/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023.

24.04.2023 ПрАТ «НВК «Гірничі машини» в межах справи №910/9998/22 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами, у якій просить визнати дії АМК протиправними та такими, що суперечать вимогам ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та зобов`язати Комітет вчинити дії.

Обґрунтування заявлених ПрАТ «НВК «Гірничі машини» вимог наведено вище за текстом цієї постанови.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За приписами ч. 1 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 ГПК України («Пред`явлення зустрічного позову»).

Таким чином, позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст. 49 та ч. 4 ст. 180 ГПК України.

Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

За процесуально-правовими приписами ч. ч. 1-3 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Як зазначено вище, у цій справі Комітет звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просив стягнути з ТОВ «Корум Україна» 53 162 912,00 штрафу, накладеного Рішенням АМК №61-р/тк від 15.10.2019, та 53 162 912,00 грн пені за прострочення сплати штрафу, а всього 106 325 824,00 грн.

Також, як зазначено в позовній заві Комітету і підтверджується даними з Єдиного державного реєстру судових рішень, Рішення АМК №61-р/тк від 15.10.2019 було предметом оскарження з боку ТОВ «Корум Україна» (позивач) за участю ПрАТ «НВК «Гірничі машини» (третя особа без самостійних вимог на предмет спору) у господарській справі № 910/269/20 в частині, що стосується ТОВ «Корум Україна».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі № 910/269/20 у позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 рішення Господарського міста Києва залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 у справі №910/269/20 закрито.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Корум Україна» (позивача) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі №910/269/20 за нововиявленими обставинами.

З оглядку на наведене апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що у даному випадку відсутні визначені ч. 2 ст. 180 ГПК України кваліфікуючі ознаки. Так:

- заявлений позов ПрАТ «НВК «Гірничі машини» (визнання дій Комітету неправомірними і зобов`язання вчинити дії) не є пов`язаним позовом з первісним позовом у справі (стягнення штрафу і пені); вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані іншими нормами права і це унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом;

- самостійні позовні вимоги третьої особи (визнати дії АМК протиправними та такими, що суперечать вимогам ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та зобов`язати Комітет вчинити дії) не спрямовані на предмет спору у даній справі (стягнення з ТОВ «Корум Україна» пені та штрафу) та не виникають з правовідносин, що є предметом судового дослідження у межах даної справи;

- вирішення спору про стягнення пені та штрафу, накладеного Рішенням Комітету, та одночасний розгляд спору про визнання неправомірними дій Комітету та зобов`язання вчинити дії не може бути визнано судом доцільним.

Окремо колегія суддів відзначає, що прохальна частина позовної заяви ПрАТ «НВК «Гірничі машини» містить вимоги визнати дії Комітету протиправними та такими, що суперечать вимогам ст. 52 Закону №2210, стосовно нарахування штрафних санкцій в Рішенні, та зобов`язати Комітет здійснити перерахунок штрафних санкцій, визначених у Рішенні, без зазначення того, щодо якої конкретної юридичної особи (ТОВ «Корум Україна» чи ПрАТ «НВК «Гірничі машини») слід це зробити.

За текстом поданої позовної заяви ПрАТ «НВК «Гірничі машини» зауважило, що прийняття рішення про задоволення вимог АМК у №910/9998/22 матиме негативний вплив на ПрАТ «НВК «Гірничі машини», оскільки надасть можливість використати його як беззаперечне підтвердження правоти АМК у справі №910/12321/22 за позовом Комітету до ПрАТ «НВК «Гірничі машини» про стягнення штрафу та пені на підставі Рішення. Розгляд справи №910/12321/22 станом на дату звернення з цим позовом зупинено до розгляду пов`язаної справи.

Відомості Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 провадження у справі №910/12321/22 зупинено до закінчення перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/267/20 (за позовом ПрАТ «НВК «Гірничі машини» до АМК про визнання недійсним рішення №№61-р/тк) та набрання рішенням з названої справи законної сили.

Апеляційний господарський суд відзначає, що питання правомірності в т.ч. розміру накладеного на ПрАТ «Гірничі машини» штрафу не є предметом розгляду у справі №910/9998/22 та досліджується у справі №910/267/20, відтак доводи ПрАТ «Гірничі машини» про те, що «прийняття рішення про задоволення вимог АМК у №910/9998/22 матиме негативний вплив на ПрАТ «НВК «Гірничі машини» оскільки надасть можливість використати його як беззаперечну підставу правоти АМК у справі №910/12321/22» є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.

Крім того, місцевий господарський суд також встановив, що ПрАТ «НВК «Гірничі машини» подало позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами поза межами строків, передбачених ст. 49 ГПК України.

Посилання на скаржника на те, що станом як на момент подачі ним позовної заяви, так і на момент підготовки апеляційної скарги у відкритих джерелах, а саме в Єдиному державному реєстрі судових рішень а також на сайті Судової влади у розділі «Стан розгляду справ» відсутня інформація про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи №910/9998/22 по суті, а отже на момент пред`явлення ПрАТ «НВК «Гірничі машини» позову у справі №910/9998/22 тривало підготовче засідання, а відтак АТ «НВК «Гірничі машини» не могло порушити строки, передбачені ч. 1 ст. 49 ГПК України, апеляційний суд сприймає критично з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Як встановлено ч. ч. 4, 5 ст. 233 ГПК України, ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Зазначені процесуальні норми не містять вимоги щодо того, що ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті має бути постановлена в нарадчій кімнаті окремим документом з її внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень.

В оспореній ухвалі місцевий суд вказав, що протокольною ухвалою від 04.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023.

У апеляційного суду немає жодних підстав вважати таку інформацію недостовірною.

А отже відповідне процесуальне рішення місцевого суду є обов`язковим як для учасників справи, так і для інших осіб, котрі після його ухвалення вирішили вчинити певні процесуальні дії. А будь-яке звернення таких осіб до суду аж ніяк не приводить до автоматичного поновлення відповідних процесуальних строків чи повернення на попередню стадію судового процесу.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. ч. 1 та 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/9998/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі №910/9998/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №910/9998/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.07.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак