ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.06.2023 Справа№914/1992/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , місто Львів

про забезпечення позову

у справі №914/1992/23

за позовом ОСОБА_1 , місто Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо-Терм», місто Львів

про стягнення 425 869,24 грн заборгованості.

Без виклику сторін.

Обставини справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо-Терм» про стягнення 425 869,24 грн заборгованості, з яких 278 270,00 грн основний борг, 22 707,27 грн три проценти річних, 124 891,97 грн інфляційні нарахування.

Разом із поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову б/н від 20.06.2023 (вх.№2535/23 від 28.06.2023) в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТзОВ «Кріо-Терм» () в межах суми позовних 278 270,00 грн основної заборгованості, 22 707,27 грн 3% річних, 124 891,97 грн інфляційних нарахувань, що знаходяться на будь - яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду.

Правова позиція позивача.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтована тим, що 02.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кріо-Терм» (замовник) та фізичною особою-підприємцем Гутникевичем Романом Ярославовичем (виконавець) укладено договір №02/10/2017 про надання послуг, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконувати протягом строку, визначеного цим договором, ряд певних фактичних дій з метою знаходження оптимального клієнта (контрагента), готового купити товар, що реалізується замовником, у відповідності до умов останнього, а також здійснити сприяння замовнику щодо укладення договорів купівлі-продажу (поставки) товару між ним та клієнтом (покупцем), далі по тексту послуги, у відповідності до умов цього Договору.

У позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_1 (виконавець) належним чином виконав взяті на себе зобов`язання по договору, проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріо-Терм» (замовник) свої зобов`язання щодо сплати за надані послуги не виконав, в результаті чого, за розрахунками позивача, виникла заборгованість в сумі 425 869,24 грн, з яких 278 270,00 грн основний борг, 22 707,27 грн три проценти річних, 124 891,97 грн інфляційні нарахування.

Як стверджує у заяві ОСОБА_1 перше зобов`язання ТзОВ «Кріо-Терм» щодо оплати наданих послуг виникло 31.01.2020, згідно акта приймання наданих послуг №31/01/2020, що на думку заявника, свідчить про тривале невиконання відповідачем спірного грошового зобов`язання, а значний розмір існуючої заборгованості (425 869,24 грн) свідчить про наявність загрози невиконання рішення суду у випадку задоволення позову, що, на думку заявника, є достатньою підставою для вжиття заходів для забезпечення позову.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав позивача, оскільки, ТзОВ «Кріо-Терм» у добровільному порядку відмовляється оплачувати за надані послуги у розмірі та строк, визначені договором, а також ТзОВ «Кріо-Терм» може вчинити дії з відчуження, передачі, приховання належного йому майна та перевести належні йому грошові кошти з одних розрахункових рахунків на інші.

Оцінка доказів та висновки суду.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Покликання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому наявність таких обставин покладається на заявника. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 13.01.2020 справа №922/2136/17.

Предметом спору є стягнення заборгованості за договором №02/10/2017 про надання послуг від 02.10.2017, укладеного між сторонами.

Позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ТзОВ «Кріо-Терм» () в межах суми позовних 278 270,00 грн основної заборгованості, 22 707,27 грн 3% річних, 124 891,97 грн інфляційних нарахувань, що знаходяться на будь - яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду.

З урахуванням предмету позову у даній справі стягнення заборгованості в сумі 425 869,24 грн (278 270,00 грн основний борг, 22 707,27 грн 3% річних, 124 891,97 грн інфляційні нарахування), звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірними договорами, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірними договорами або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт можливого ухилення відповідача від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні та заявником суду не надані докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, з огляду на вказане, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Ухвалу підписано 30.06.2023

Суддя Сухович Ю.О.