ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" липня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/940/22
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" (PLC EVERWELLE)/(OU Everwelle)
до відповідача - 1 ОСОБА_1
до відповідача - 2 ОСОБА_2
за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Традекс Агрі" та приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубної Лариси Петрівни
про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною.
В засіданні приймали участь:
Від позивача: Жуковський Олег Васильович (в залі суду);
Від відповідача - 1: не з`явився;
Від відповідача - 2: ОСОБА_3 (поза межами приміщення суду);
Від третьої особи: ОСОБА_4 (поза межами приміщення суду);
Від третьої особи: не з`явився;
Від третьої особи: не з`явився.
10 листопада 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Евервелле" (PLC EVERWELLE)/(OU Everwelle) (далі - позивача) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача - 1 ОСОБА_1 (далі - відповідач - 1) до відповідача - 2 ОСОБА_2 (далі - відповідач - 2), за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" (далі - третя особа - 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Традекс Агрі" (далі - далі - третя особа - 2) та приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубної Лариси Петрівни (далі - третя особа - 3) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в товаристві з відкладною обставиною.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

23 травня 2023 року та 24 травня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача - 2 та третьої особи Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" надійшли заяви, в яких останні просять суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25 травня 2023 року розгляд заяв ОСОБА_2 та Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено на 12 червня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12 червня 2023 року відкладено розгляд заяв ОСОБА_2 та Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 26 червня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 червня 2023 року відкладено розгляд заяв ОСОБА_2 та Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 03 липня 2023 року.

29 червня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява із запереченнями проти задоволення заяв ОСОБА_2 та Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

03 липня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли пояснення щодо заяв ОСОБА_2 та Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 03 липня 2023 року представник позивача заперечив проти задоволення заяв про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представники Меткого Олега Володимировича та Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" у свою чергу підтримали подані заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяви ОСОБА_2 та Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Частинами 2 - 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" у заяві про відшкодування судових витрат просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU "Everwelle") 100 634 грн. 00 коп. судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником третьої особи надано суду копії: додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2022 року до договору про надання правової допомоги від 07 листопада 2022 року; додаток до додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2022 року "детальний опис наданих послуг за додатковою угодою № 1 від 30 листопада 2022 року до договору про надання правової допомоги від 07 листопада 2022 року"; договір про надання правової допомоги від 07 листопада 2022 року; описи вкладення у цінні листи, фіскальні чеки АТ "Укрпошта" та накладні АТ "Укрпошта".

Відповідно до пункту 4.1. Договору, надання Адвокатом правової допомоги за дійсним Договором здійснюється за винагородою та є оплатним.

У той же час, згідно із пунктом 4.1.1. Договору, сторони погодили, що розмір оплати за правову допомогу, яка надається за дійсним Договором, визначається окремо у Додатковій угоді.

Так, до Договору укладено Додаткову угоду № 1 від 30 листопада 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2022 року до Договору, Сторони погодили, що оплата за правову допомогу, яка надається за дійсним Договором в рамках справи № 940/940/22 (далі - Справа), яка .розглядається в Господарському суді Рівненської області (далі - Суд) складає 100 000 грн. 00 коп.

Сторони, не зважаючи на пункт 4.2. Статті 4 даного Договору, дійшли згоди, що об`єм та загальна вартість наданої правової допомоги в рамках Справи є повністю погодженими та не потребують додаткового узгодження/підтвердження шляхом підписання Актів або інших документів.

Таким чином, зважаючи на вказаний пункт Договору з врахуванням Додаткової угоди до нього, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" визначено суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з Позивача, виходячи з фіксованого розміру гонорару адвоката, тобто у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" включило до стягнення 634 грн. 00 коп. витрати пов`язані із відправкою поштової кореспонденції.

Меткий О.В. у заяві про відшкодування судових витрат просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU "Everwelle") 150 00 грн. 00 коп. судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача Меткого О.В. надано суду копії: направлення копії заяви учасникам у справі; договору про надання правової допомоги від 30 листопада 2022 року; додаткової угоди № 1 від 05 грудня 2022 року з додатком; доказів понесення Метким О.В. судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій та з розглядом справи; договору про надання послуг письмового перекладі від 15 листопада 2022 року; акту приймання-передачі замовлення послуги перекладу від 15 листопада 2022 року; акту приймання-передачі наданих послуг від 19 грудня 2022 року; рахунку від 19 грудня 2022 року; акту приймання-передачі замовлення послуги перекладу від 04 січня 2023 року; акту приймання-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року; рахунку від 12 січня 2023 року; акту приймання-передачі замовлення послуги перекладу від 16 січня 2023 року; акту приймання-передачі наданих послуг від 23 січня 2023 року; рахунку від 23 січня 2023 року; квитанцій по сплаті послуг перекладу.

Відповідно до пункту 4.1. Договору, надання Адвокатським об`єднанням (АО "ІНСОЛВ") правової допомоги за дійсним Договором здійснюється за винагородою та є оплатним.

У той же час, згідно із пунктом 4.1.1. Договору, сторони погодили, що розмір оплати за правову допомогу, яка надається за дійсним Договором, визначається окремо у Додатковій угоді.

Так, до Договору укладено Додаткову угоду №1 від 05 грудня 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 1 від 05 грудня 2022 року до Договору, Сторони погодили, що оплата за правову допомогу, яка надається за дійсним Договором в рамках справи № 918/940/22 (далі - Справа), яка розглядається в Господарському суді Рівненської області (далі - Суд) складає 150 000 грн. 00 коп.

Сторони, не зважаючи на пункт 4.2. Статті 4 даного Договору, дійшли згоди, що об`єм та загальна вартість наданої правової допомоги в рамках Справи є повністю погодженими та не потребують додаткового узгодження/підтвердження шляхом підписання Актів або інших документів.

Таким чином, зважаючи на вказаний пункт Договору з врахуванням Додаткової угоди до нього, Метким О.В. визначено суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача, виходячи з фіксованого розміру гонорару адвоката, тобто у розмірі 150 000 грн. 00 коп. Крім цього, до Додаткової угоди № 1 від 05 грудня 2022 року до вказаного Договору додано детальний опис наданих послуг, складений адвокатом АО "ІНСОЛВ" Дроботом Д.М.

Окрім того, Меткий О.В. включив до судових витрат, а саме 3 853 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з вчинення інших процесуальних дій (поштова кореспонденція) та 7 770 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із залученням перекладача.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас необхідно зазначити, відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. За таких умов, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Розмір таких витрат також повинен бути обґрунтованим. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Дослідивши детальні описи наданих послуг представника відповідача та представника третьої особи, суд не знаходить підстав для повного покладення на позивача витрат.

Як вбачається з детальних описів наданих послуг представника відповідача та представника третьої особи, підготовка (написання) відзиву, пояснень, заяв (більшість з яких - заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), клопотань, роздруківка та засвідчення додатків, забезпечення направленя вказаних документів засобами електронного та поштового зв`язку до суду, не потребувала дослідження значного обсягу законодавства, судової практики чи опрацюванню великого обсягу документів, а також не потребувала витрачання значного часу адвокатом.

Зокрема, суд не знаходить підстав для покладення на відповідача витрат на підготовку (написання) та забезпечення направлення засобами поштового зв`язку до суду та учасникам справи заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки такі витрати не спричинені протиправною (чи будь-якою) поведінкою позивача. Більш того, подання відповідного клопотання є правом, а не обов`язком сторони, яке спрямоване на спрощення доступу до правосуддя. Суд вважає, що підготовка заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференці та її спрямування до суду засобами поштового зв`язку не є складною дією та не потребує значних часових витрат. Відповідно, суд вважає, що вказані витрати є необґрунтованими. Суд звертає увагу сторін, що такі витрати не стосуються безпосередньої участі представника в судовому засіданні.

Крім того, згідно з детального опису наданих послуг вбачається про дублювання певних видів послуг, як окремих (подання клопотання та подання уточнення до клопотання; підготовка до участі в судовому засіданні та участь в судовому засіданні; підготовка написання відзиву, роздруківка та забезпечення направлення відзиву; тощо) та включення останнім клопотань, які не були направлені на вирішення спору та визнані судом необґрунтованими (клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, клопотання про забезпечення та попередню оплату судових витрат).

При розподілі судових витрат також береться до уваги, що рішення у справі прийнято судом керуючись принципом "jura novit curia" ("суд знає закони"), а не з підстав та мотивів на які посилались в своїх запереченнях відповідач та третя особа.

Отже, при здійсненні розподілу витрат судом надано правову оцінку обґрунтованості заявлених витрат з врахуванням критеріїв: пов`язаності витрати з розглядом справи; обґрунтованості та пропорційним їх розміру до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений відповідачем та третьою особою розмір витрат на правову допомогу не є в повній мірі обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи витрати відповідача та третьої особи, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який могли б витратити адвокати, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення відповідачу та третій, а саме Сільськогосподарському Товариству з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" 33 300 грн. 00 коп., Меткому О.В. 43 500 грн. 00 коп. компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Решту заявлених представниками витрат суд покладає на відповідача - Меткого О.В. та третю особу - Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія".

Згідно з визначеннями статті 3 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з нормами статті 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом статті 2 ГПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU "Everwelle") (Естонія, 11314, місто Таллінн, Хар`юський повіт, частина міста Кесклінн, Пярнуське шосе, будинок 141, код 10349073) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 43 500 (сорок три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

3. Заяву Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU "Everwelle") (Естонія, 11314, місто Таллінн, Хар`юський повіт, частина міста Кесклінн, Пярнуське шосе, будинок 141, код 10349073) на користь Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" (35641, Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Тараканів, вул. Колгоспна, буд. 42, ) 33 300 (тридцять три тисячі триста) грн. 00 коп. судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягувач: Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" (35641, Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Тараканів, вул. Колгоспна, буд. 42, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU "Everwelle") (Естонія, 11314, місто Таллінн, Хар`юський повіт, частина міста Кесклінн, Пярнуське шосе, будинок 141, код 10349073).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано - 04 липня 2023 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Войтюк В.Р.