номер провадження справи 5/74/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.07.2023 Справа № 908/724/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., розглянувши заяву ФОП Лахніка Д.І. від 06.07.2023 вх. № 14524/08-08/23 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/724/23

За позовом: Фізичної особи-підприємця Маляревич Зої Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Лахніка Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

про повернення безпідставно набутого майна (коштів)

без участі уповноважених представників сторін

УСТАНОВИВ:

07.03.2023 до Господарського суду Запорізької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Лахнік Дмитро Ігоровича про повернення безпідставно набутого майна (коштів).

Відповідно до Протоколу передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 07.03.2023 справу №908/724/23 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/724/23 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження - 5/74/23 та вирішено розгляд справи по суті розпочати з 20.04.2023.

Ухвалою суду від 20.04.2023 розгляд справи №908/724/23 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 17.05.2023 о/об 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 14.06.2023 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 14.06.2023 судом було оголошено перерву до 12.07.2023 на 12год. 00 хв.

06.07.2023 до господарського суду Запорізької області від ФОП Лахніка Д.І., за вх. вх. № 14524/08-08/23 надійшла заява про відвід судді Проскурякова К.В у справі №908/724/23 з тих підстав, що суддею Проскуряковим К.В. було розглянуто аналогічну за змістом справу № 908/339/23 за участі ФОП Лахніка Д.І. про стягнення з нього 150 000 грн., які начебто були помилково переказані на його рахунок. Обсяг доказів у цих справах, а також обставини, що формують зміст правовідносин і спливають на застосування норм матеріального права є аналогічними. Вказане на думку заявника є означає, що подальший розгляд справи у поточному складі буде формальним та не об`єктивним, оскільки суддею вже сформовано правову позицію відносно питання, що розглядається. Вказує, що у нього під час судових засідань розгляду справи по суті виникли сумніви у безсторонності та неупередженості суду, оскільки всі його аргументи судом відхилялися не зважаючи на велику кількість доказів, тобто судом на стадії розгляду справи було надано оцінку доказам відповідача, повідомлено що вони є непереконливими, що вказує на те, що судом сформовано правову позицію по справі і позов буде задоволено, а тягар доказування повністю перекладено на відповідача, порушено баланс сторін. Посилаючись на практику ЄСПЛ зазначає, що відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Вважає, що перерозподіл справи та визначення нового складу суду буде сприяти меті цивільного судочинства, а також допоможе забезпечити позивачу ефективний доступ до суду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.07.2023 заяву передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України:

1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

8. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

9. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

10. Питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

11. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що питання про відвід судді вирішується невідкладно та відсутність обов`язку суду вирішувати питання про відвід судді у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд вважає за необхідне розглянути питання про відвід судді без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, невідкладно 10.07.2023р.

Розглянувши заяву ФОП Лахніка Д.І. від 06.07.2023 вх. № 14524/08-08/23 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/724/23, суд вважає її необґрунтованою виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини для відводу, вказаних у п.п. 1-5 ч.1 ст. 35 ГПК України, ст. 36 цього Кодексу, позивачем не зазначені та судом не встановлені.

Заява Позивача про відвід судді Проскурякова К.В. обґрунтована лише незгодою заявника з процесуальними діями судді, а саме з прийняттям рішення суддею в аналогічній справі з тим же самим обсягом доказів, поданими сторонами.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Подібна позиція висловлена Радою суддів України у рішенні від 7 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Жодних доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Проскурякова К.В., його заінтересованості у результаті розгляду справи № 908/724/23 до заяви не надано. Доводи заявника є надуманими та ґрунтуються на припущеннях.

При цьому заявником взагалі проігноровані вимоги ч. 4 ст. 35 ГПК України, якою прямо встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді або прийняття рішення чи окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також суд зазначає, що про автоматичний розподіл справ №908/724/23 та № 908/339/23 та призначення їх до розгляду судді Проскурякову К.В. заявнику було достеменно відомо одразу після прийняття судом ухвал про прийняття їх розгляду і призначення судових засідань, як і про аналогічність доказової бази сторін. При цьому жодних заперечень щодо розгляду справ одним тим самим суддею Проскуряковим К.В. у заявника не виникало.

Не заявлено ФОП Лахніком Д.І. відвід і одразу після першого судового засідання з розгляду справи по суті у справі № 908/724/23, яке відбулося 14.06.2023, в якому судом було оголошено перерву до 12.07.2023 на 12 год. 00 хв., та на думку заявника суддею начебто висловлювалася оцінка доводів сторін та поданим доказам. Також не заявлявся ним відвід і у справі № 908/339/23.

На вказане суд роз`яснює заявнику, що здійснення судом дослідження доказів під час розгляду справи по суті є процесуальним обов`язком судді відповідно до ст. 80 ГПК України:

1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

3. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Своє остаточне рішення у справі та оцінку поданим сторонами доказам суд висловлює виключно у рішенні суду відповідно до вимог ст. ст. 236, 237, 238 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що з цією заявою про відвід судді Проскурякова К.В. у справі №908/724/23 ФОП Лахнік Д.І. звернувся до суду лише 06.07.2023, тобто після отримання рішення суду від 21.06.2023р. у справі № 908/339/23 (повне рішення складено та підписано 27.06.2023), яким було позов задоволено та стягнуто з Фізичної особи - підприємця Лахніка Д.І. на користь Фізичної особи-підприємця Заболотного Д.В. безпідставно отримані грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн.

Вказане свідчить також про порушення заявником правил заявлення відводу, визначених ст. 38 ГПК України:

3. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З огляду на викладене суд вважає заяву ФОП Лахніка Д.І. від 06.07.2023 вх. №14524/08-08/23 про відвід судді Проскурякова К.В у справі №908/724/23 необґрунтованою, безпідставною та такою що порушує порядок заявлення відводу.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 39 ГПК України, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про відвід надійшла до суду більше ніж за три робочі дні до наступного засідання 12.07.2023р., суд вважає за необхідне передати заяву ФОП Лахніка Д.І. від 06.07.2023 вх. № 14524/08-08/23 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/724/23 на автоматизований розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 36, 38, 39, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву ФОП Лахніка Д.І. від 06.07.2023 вх. № 14524/08-08/23 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/724/23 необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи № 908/724/23 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 10.07.2023р. та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.В. Проскуряков