ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Справа№ 911/1023/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

без виклику представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Чайка»

на рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2023

у справі №911/1023/22 (суддя Третьякова О.О.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Бровченко Ксенії Анатоліївни

до Державного підприємства «Чайка»

про стягнення 69 428, 05 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бровченко Ксенія Анатоліївна звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Чайка» про стягнення заборгованості в сумі 69 428, 05 грн, з яких 50 000, 00 грн основного боргу, 7 316, 70 грн пені, 2 500, 00 грн штрафу, 7 910, 00 грн інфляційних втрат та 1 701, 35 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди техніки з екіпажем від 25.08.2021 №25/08/2021. За цим договором позивач передав відповідачу в оренду техніку з екіпажем і надав таким чином послуги на загальну суму 130 000, 00 грн, але відповідач сплатив позивачу за договором грошові кошти в загальній сумі 80 000, 00 грн, у зв`язку із чим основний борг відповідача перед позивачем становить 50 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Чайка» на користь Фізичної особи-підприємця Бровченко Ксенії Анатоліївни 50 000, 00 грн основного боргу, 7 027, 96 грн пені, 2 500, 00 грн штрафу, 1 650, 41 грн 3% річних, 7 900, 10 грн інфляційних втрат, 2 468, 51 грн витрат по сплаті судового збору та 10 447, 14 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бровченко Ксенії Анатоліївни до Державного підприємства «Чайка» в частині стягнення 288, 74 грн пені, 50,94 грн 3% річних та 9,86 грн інфляційних втрат відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Державне підприємство «Чайка» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2023 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та винесеним на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення безпідставно не взяв до уваги твердження відповідача про неможливість застосування до нього таких мір відповідальності як пеня, штраф, інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку із не доведенням позивачем факту порушення відповідачем строків розрахунків за надані послуги оренди.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року апеляційну скаргу у справі №911/1023/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Чайка» на рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2023 у справі №911/1023/22 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 702,77 грн та докази на підтвердження повноважень Какало О.Г. на подання та підписання апеляційної скарги.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, від Державного підприємства «Чайка» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення №10079 від 01.05.2023 на суму 3 702,77 грн. та докази на підтвердження повноважень О.Г.Какало. Отже, скаржником належним чином виконано вимоги ухвали суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Чайка» та призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.05.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зокрема, позивач зазначив, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє контрагента від виконання обов`язку з оплати, визначеного договором. Крім того, із підписаних обома сторонами актів наданих послуг та виписок з банку вбачається про отримання відповідачем рахунків на оплату, відтак і виникненнян зобов`язань щодо їх оплати з дати підписання актів наданих послуг.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 25.08.2021 між Державним підприємством Державним підприємством «Чайка» (надалі - орендар, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Бровченко Ксенією Анатоліївною (надалі - виконавець, позивач) укладено договір оренди техніки з екіпажем №25/08/2021 (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне користування автоспецтехніку, яка зазначена в додатку (додатках) до цього договору, а орендар зобов`язується прийняти автоспецтехніку в оренду та сплачувати орендодавцеві орендну плату на умовах та в строки, передбачені цим договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.3 договору оренда автоспецтехніки також включає послуги супроводжуючого персоналу, що буде працювати на ній.

Згідно з приписами п.2.1 договору орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати орендарю в оренду автоспецтехніку, яка знаходиться в належному технічному стані та готова до експлуатації; передати автоспецтехніку за актом приймання-передачі у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до положень п.2.2 договору орендодавець має право, зокрема, своєчасно та в повному обсязі отримувати плату згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.4 договору сторони додатково погодили, що орендар здійснює оплату за перевезення автоспецтехніки до місця надання послуг з оренди та зворотне перевезення автоспецтехніки до місця постійної дислокації у м.Бориспіль, впродовж 3-х днів згідно з виставленим рахунком орендодавця та/або перевізника.

Як передбачено положеннями п.2.3 договору орендар зобов`язаний, зокрема, використовувати техніку за призначенням; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю усі платежі, передбачені цим договором та своєчасно підписувати акти наданих послуг; у разі відсутності зауважень впродовж двох днів прийняти та підписати акт приймання-передачі, та другий екземпляр акту повернути орендодавцю; нести інші зобов`язання, передбачені цим договором та діючим законодавством.

Відповідно до п.3.1 договору вартість оренди визначається в додатках до цього договору, що є невід`ємними його частинами.

Згідно з п.3.3 договору вартість та умови оплати можуть змінюватись сторонами шляхом оформлення додаткової угоди до цього договору, підписаної уповноваженими представниками сторін.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині зобов`язань, до повного їх виконання (п.5.1 договору).

Додатком № 1 від 25.08.2021 до договору сторони погодили, що послуги оренди згідно з договором надаються з використанням наступної автоспецтехніки: бульдозер, марки: LIEBHERR PR 731BM, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , строк оренди: 7 діб, вартість оренди за добу з ПДВ: 15000,00 грн, загальний розмір орендної плати: 105 000,00 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі автоспецтехніки від 30.08.2021 до договору оренди техніки з екіпажем від 25.08.2021 №25/08/2021 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду визначену договором автоспецтехніку.

Факт надання позивачем відповідачу автоспецтехніки в оренду та надання позивачем супутніх послуг з доставки автоспецтехніки за договором та виникнення у зв`язку з цим у відповідача зобов`язання з оплати позивачу орендної плати в сумі 120 000, 00 грн та вартості наданих послуг з доставки в сумі 10 000, 00 грн, що разом становить 130 000, 00 грн, підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг на загальну суму 130 000, 00, а саме: актом надання послуг від 31.08.2021 №28 на суму 5 000, 00 грн (підписаний сторонами 31.08.2021), актом надання послуг від 09.09.2021 №29 на суму 105 000, 00 грн (підписаний сторонами 09.09.2021), актом надання послуг від 10.09.2021 №30 на суму 15 000, 00 грн (підписаний сторонами 10.09.2021), актом надання послуг від 10.09.2021 №31 на суму 5 000, 00 грн (підписаний сторонами 10.09.2021).

Відповідно до п.3.5 договору сторони погодили, що оплата за надання послуг оренди може здійснюватись у формі передоплати (авансу) на підставі виставленого рахунку та/або по факту надання послуг оренди щонеділі на підставі виставленого рахунку.

Згідно з п.3.6 договору оплата рахунку орендарем здійснюється впродовж 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання.

За результатами надання послуг оренди орендодавець щотижня та/або щомісячно складає та направляє орендарю акт наданих послуг, який орендар підписує протягом 2-х робочих днів з моменту його отримання від орендодавця або у разі незгоди з умовами акту впродовж 2-х днів надсилає свої вмотивовані заперечення орендодавцю. У разі відсутності заперечень до акту та/або у разі непідписання акту орендарем та/або у разі неотримання орендарем акту (конверту з актом) з будь-яких причин на пошті, послуги з оренди вважаються надані в обсязі, зазначеному в акті, та підлягають повній оплаті (п.3.7 договору).

Для оплати вищевказаних орендних платежів та вартості наданих послуг з доставки автоспецтехніки позивач сформував відповідачу рахунки на оплату в загальній сумі 130 000,00 грн., а саме рахунок від 27.08.2021 №30 на суму 10 000,00 грн, рахунок від 03.09.2021 №31 на суму 105 000,00 грн та рахунок від 13.09.2021 №33 на суму 15 000,00 грн.

Відповідач частково оплатив вказані рахунки, а саме сплатив позивачу за договором грошові кошти в загальній сумі 80 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.08.2021 по 31.12.2021, а саме:

- відповідач здійснив позивачу оплату 28.08.2021 у розмірі 10 000, 00 грн, з призначенням платежу: «За доставку бульдозера зг. рах. №30 від 27.08.2021…»,

- відповідач здійснив позивачу оплату 24.11.2021 у розмірі 20 000, 00 грн, з призначенням платежу: «За оренду бульдозера зг. рах. №31 від 03.09.2021…»,

- відповідач здійснив позивачу оплату 01.12.2021 у розмірі 20 000, 00 грн з призначенням платежу: «За оренду бульдозера зг. рах. №31 від 03.09.2021…»,

- відповідач здійснив позивачу оплату 08.12.2021 у розмірі 20 000, 00 грн з призначенням платежу: «За оренду бульдозера зг. рах. №31 від 03.09.2021…»,

- відповідач здійснив позивачу оплату 30.12.2021 у розмірі 10 000, 00 грн з призначенням платежу: «За оренду бульдозера зг. рах. №31 від 03.09.2021…».

Таким чином, у відповідача перед позивачем за договором утворилась основна заборгованість в сумі 50000,00 грн по оплаті орендної плати 0-20000-20000-20000-10000=50000), а саме по оплаті рахунку від 03.09.2021 №31 (неоплачений залишок: 35000,00 грн) та по оплаті рахунку від 13.09.2021 №33 (неоплачений залишок: 15000,00 грн).

З огляду на те, що відповідач оплатив рахунки позивача за договором не в повному обсязі, позивач звернувся до нього з претензією від 25.05.2022 №25/05 про сплату відповідачем залишку заборгованості за договором в сумі 50000,00 грн, однак відповідач заборгованість не оплатив.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за вищевказаним договором виконав не в повному обсязі, а саме заборгованість в розмірі 50000,00 грн позивачу не оплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, укладений сторонами договір оренди техніки з екіпажем від 25.08.2021 №25/08/2021 є відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України змішаним договором, який містить елементи договору найму (оренди) транспортного засобу (щодо зобов`язання орендодавця надати орендарю в строкове платне користування транспортний засіб) та договору про надання послуг (щодо зобов`язання орендодавця надати орендарю за плату супутні послуги).

Так, згідно зі ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Також відповідно до ст.798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодекс України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заперечуючи проти настання строку оплати, апелянт зазначає, що в порушення п. 3.5 та 3.6 договору позивач не направляв відповідачеві вищазазначені рахунки.

Колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на неотримання ним від позивача рахунків як на підставу ненастання строку оплати основного боргу є необгрунтованими, оскільки за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар (послугу). Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17.

Крім того, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України.

Також, колегія суддів вказує, що в актах наданих послуг, які підписані як позивачем, так і самим відповідачем, містяться посилання на рахунки від 27.08.2021 №30, від 03.09.2021 №31 та від 13.09.2021 №33, при цьому відповідачем здійснені часткові оплати таких рахунків позивачу, що вказує на обізнаність відповідача з цими рахунками з моменту підписання ним актів надання послуг.

За вказаних обставин, твердження скаржника про відсутність у нього та про ненадання позивачем рахунків на оплату, а відтак і відсутність у відповідача обов`язку здійснити оплату за користування орендованим майном є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, враховуючи умови п.3.4, 3.5, 3.6 та 3.7 договору, а також враховуючи підписання сторонами актів надання послуг до договору, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач був зобов`язаний здійснити позивачу сплату орендної плати та вартості супутніх послуг в строк не пізніше трьох робочих днів після підписання актів наданих послуг, а саме:

- за актом надання послуг від 31.08.2021 №28 на суму 5000,00 грн (підписаний сторонами 31.08.2021) в строк до 03.09.2021 (рахунок від 27.08.2021 №30),

- за актом надання послуг від 09.09.2021 №29 на суму 105000,00 грн (підписаний сторонами 09.09.2021) в строк до 14.09.2021 (рахунок від 03.09.2021 №31),

- за актом надання послуг від 10.09.2021 №30 на суму 15000,00 грн (підписаний сторонами 10.09.2021) в строк до 15.09.2021 (рахунок від 13.09.2021 №33),

- за актом надання послуг від 10.09.2021 №31 на суму 5000,00 грн (підписаний сторонами 10.09.2021) в строк до 15.09.2021 (рахунок від 27.08.2021 №31).

Враховуючи викладене, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт виникнення у відповідача непогашеної заборгованості перед позивачем за договором оренди техніки з екіпажем від 25.08.2021 №25/08/2021 колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 50 000, 00 грн.

У зв`язку з неповним та несвоєчасним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за укладеним договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 7 316, 70 грн (за період прострочення оплати з 10.09.2021 по 09.03.2022), штраф у сумі 2 500, 00 грн (у зв`язку з простроченням оплати більш ніж на 30 днів), 3% річних у розмірі 1 701, 35 грн (за період прострочення оплати з 10.09.2021 по 28.06.2022) та інфляційні втрати у сумі 7 910, 00 грн (за періоди листопад 2021, січень-травень 2022).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.4.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та законодавством України.

Згідно з п.4.3 договору за несвоєчасну сплату за надані послуги оренди орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення платежу. У разі прострочення оплати більш ніж на 30 днів, додатково орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 5% від суми простроченого платежу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, колегія суддів зазначає, що позивач необґрунтовано нараховує суму пені починаючи з 10.09.2021 (з дати підписання останнього акта). Вказана позиція позивача у справі не узгоджується із пунктами 3.4, 3.5, 3.6 та 3.7 підписаного сторонами договору, які дозволяли орендарю сплачувати платежі за договором по факту оренди та отримання супутніх послуг (на умовах післяплати), надаючи при цьому орендарю 3 робочі дні для здійснення платежів.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги здійснені відповідачем позивачу платежі за договором та підписані сторонами акти надання послуг до договору, прострочена заборгованість відповідача перед позивачем змінювалась та становила:

- у період з 28.08.2021 по 02.09.2021 простроченої заборгованості не було, а був аванс в сумі 10 000, 00 грн (28.08.2021 позивачу надійшло авансом 10 000, 00 грн згідно з банківською випискою позивача за серпень 2021);

- у періоді з 03.09.2021 до 14.09.2021 простроченої заборгованості не було, однак сума авансу 10 000,00 грн зменшилась на суму 5 000,00 грн, належну до сплати позивачу за надані послуги згідно з підписаним актом надання послуг від 31.08.2021 №28 на суму 5 000,00 грн (строк сплати до 03.09.2021). Таким чином, залишок авансу у цей період становив 5 000,00 грн (10 000-5 000 = 5 000);

- у періоді з 15.09.2021 по 15.09.2021 прострочена заборгованість становила 100 000, 00 грн: за актом надання послуг від 09.09.2021 №29 на суму 105 000, 00 грн відповідач повинен був сплати позивачу суму 105 000, 00 грн в строк до 14.09.2021, однак у цей строк її не сплатив. При цьому станом на 14.09.2021 був залишок авансу в сумі 5 000, 00 грн, що зменшує суму простроченої заборгованість відповідача (105 000 - 5 000 = 100 000);

- у періоді з 16.09.2021 по 24.11.2021 прострочена заборгованість становила 120 000, 00 грн: за актом надання послуг від 10.09.2021 №30 на суму 15 000, 00 грн та актом надання послуг від 10.09.2021 №31 на суму 5 000, 00 грн відповідач повинен був сплати позивачу суму 20 000, 00 грн (15 000 + 5 000=20 000) в строк до 15.09.2021, однак у цей строк її не сплатив. При цьому станом на 15.09.2021 у відповідача вже існувала прострочена заборгованість в сумі 100 000, 00 грн, що збільшує суму простроченої заборгованість відповідача (100 000 + 20 000 = 120 000).

Як зазначалося вище, в подальшому відповідач здійснив позивачу часткове погашення основної заборгованості за договором, а саме 24.11.2021 оплату у розмірі 20 000, 00 грн, 01.12.2021 оплату в розмірі 20 000, 00 грн, 08.12.2021 оплату у розмірі 20 000, 00 грн, 30.12.2021 оплату у розмірі 10 000, 00 грн. Отже, прострочена основна заборгованість становила: з 25.11.2021 по 01.12.2021 100 000, 00 грн (120 000 - 20 000 = 100 000), з 02.12.2021 по 08.12.2021 80 000, 00 грн (100 000 - 20 000 = 80 000), з 09.12.2021 по 30.12.2021 60 000, 00 грн (80 000-20 000 = 60 000), з 31.12.2021 50 000, 00 грн (60 000 - 10 000 = 50 000).

Перевіривши розрахунок пені у межах заявленого позивачем періоду (з 10.09.2021 по 09.03.2022) та з урахуванням встановлених розмірів простроченого основного боргу колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що розмір пені становить 7 027, 96 грн, а саме:

-за період з 10.09.2021 по 14.09.2021 розмір пені становить 0,00 грн (не виникало прострочення боржника),

-за період з 15.09.2021 по 15.09.2021 розмір пені становить 46, 58 грн;

-за період з 16.09.2021 по 24.11.2021 розмір пені становить 3 912, 33 грн;

-за період з 25.11.2021 по 01.12.2021 розмір пені становить 326, 03 грн;

-за період з 02.12.2021 по 08.12.2021 розмір пені становить 260, 82 грн;

-за період з 09.12.2021 по 30.12.2021 розмір пені становить 649, 32 грн;

-за період з 31.12.2021 по 09.03.2022 розмір пені становить 1 832, 88 грн.

Щодо стягнення штрафу у сумі 2 500, 00 грн, то колегія суддів зазначає, що він відповідає вимогам договору, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних у межах заявленого позивачем періоду (з 10.09.2021 по 28.06.2022) та з урахуванням встановлених вище розмірів простроченого основного боргу (його зміни) суд встановив, що 3% річних становлять 1 650, 41 грн, а саме:

- за період з 10.09.2021 по 14.09.2021 розмір 3% річних становить 0,00 грн (не виникало прострочення боржника);

- за період з 15.09.2021 по 15.09.2021 розмір 3 % річних становить 8,22 грн;

- за період з 16.09.2021 по 24.11.2021 розмір пені становить 690,41 грн;

- за період з 25.11.2021 по 01.12.2021 розмір пені становить 57,53 грн;

- за період з 02.12.2021 по 08.12.2021 розмір пені становить 46,03 грн;

- за період з 09.12.2021 по 30.12.2021 розмір пені становить 108,49 грн;

- за період з 31.12.2021 по 28.06.2022 розмір пені становить 739,73 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у межах заявленого позивачем періоду (листопад 2021 та січень-травень 2022) та з урахуванням встановлених розмірів простроченого основного боргу (його зміни) як зазначено вище, корлегіфя суддів встановила, що збитки від інфляції становлять 7 900, 10 грн, а саме:

- за листопад 2021 (від суми основного боргу 120 000,00 грн): 960,00 грн;

- за січень-травень 2022 (від суми основного боргу 50 000,00 грн): 6 940,14 грн.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат внаслідок прострочення оплати основного боргу за договором оренди техніки з екіпажем від 25.08.2021 №25/08/2021 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача 7 027,96 грн пені, 2 500, 00 грн штрафу, 1 650, 41 грн 3% річних та 7 900, 14 грн інфляційних втрат.

Крім того, позивачем було заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 14 000, 00 грн, понесених у зв`язку зі зверненням до Господарського суду Київської області з даним позовом.

Від відповідач надійшли заперечення проти заяви про стягнення судових витрат, в тому числі на оплату професійної правової допомоги, в яких відповідач проти покладення на нього вказаних витрат заперечує, мотивуючи тим, що позивачем не доведено розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката. Також відповідач зазначає, що позивачем до додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 включено витрати на складання та направлення претензії на адресу відповідача (2 години), що на думку останнього не є судовими витратами позивача в розумінні ст.126 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, відповідач зазначає що позивачем включено 1 годину на вивчення судової практики Верховного суду щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, що на переконання відповідача є необґрунтованим, позаяк, сама специфіка роботи адвоката передбачає його обов`язок знати наявну судову практику зі спірних правовідносин.ї

Згідно з ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Між Адвокатським бюро «Лев» в особі директора адвоката Лева Романа Васильовича (далі виконавець) та фізичною особою-підприємцем Бровченко Ксенією Анатоліївною (далі замовник) укладено договір про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 (далі договір) відповідно до умов якого виконавець приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити її вартість на умов та в строки що передбачено умовами цього договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору правова допомога, що надається пов`язана з правовідносинами, що виникли (та/або можуть виникнути) між замовником та третіми особами (юридичними чи фізичними, правоохоронними органами, органами прокуратури та іншими особами) щодо господарської діяльності замовника та включає в себе: консультації, як усні так і письмові, висновки, довідки з правових питань щодо захисту прав та інтересів замовника в процесі йог господарської діяльності; надання правової допомоги як представник (захисник) позивача, відповідача, третьої особи, заявника, скаржника, стягувача, боржника, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, а також в інших випадках передбачених законами, зі всіма правами та повноваженнями що надаються Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами України; складання, підписання, засвідчення, подання та отримання будь-яких документів та їх копій, що пов`язані з відстоюванням прав та інтересів замовника, в тому числі та не виключно: листів, звернень, відповідей на звернення, повідомлень, претензій, заяв, адвокатських запитів, позовів, скарг, клопотань, відзивів на позовну заяву, відповідей на відзив, заперечень, пояснень, апеляційних та касаційних скарг та інше; особисті зустрічі з боржниками замовника та/або їх представниками щодо врегулювання спорів в досудовому порядку; інша правова допомога за погодженням сторін.

Згідно з п.1.3 договору обсяг, вартість та предмет правової допомоги може бути окремо погоджений сторонами та викладений в додаткових угодах до цього договору, що є невід`ємними його частинами.

Згідно з п.3.1 договору здача-приймання правової допомоги за цим договором оформлюється актом здачі-прийняття правової допомоги.

Відповідно до п.4.1 договору винагорода за надання виконавцем правової допомоги замовнику здійснюється у формі гонорару. Загальний розмір гонорару за надання правової допомоги, що передбачена в п.1.2 цього договору, визначається в додатку №1 та/або в додаткових угодах до цього договору та/або в актах здачі-прийняття правової допомоги, що є невід`ємними частинами цього договору.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2023, а в частині зобов`язань до повного їх виконання (п.8.1 договору).

У п.1 додатку №1 від 16.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 його сторони погодили, що вартість гонорару за надання правової допомоги, що передбачена в п.1.2 договору та/або додаткових угодах становить 700 грн за 1 годину роботи адвоката.

Загальна вартість гонорару, кількість годин роботи та обсяг надання правових послуг може зазначатися в додаткових угодах до договору та/або в акті здачі-прийняття правової допомоги, який погоджується сторонами (п.3 додатку №1 від 16.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12).

Відповідно до п.4 додатку №1 від 16.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 оплата гонорару виконавцю за надані правові послуги здійснюється замовником на розрахунковий рахунок виконавця впродовж 5-ти днів з моменту підписання акту здачі-прийняття правової допомоги або в інший спосіб визначений угодою сторін.

Згідно з п.1 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 у відповідності до умов договору виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу щодо стягнення заборгованості (коштів) з боржника замовника Державне підприємство «Чайка» в позасудовому та/або в судовому порядку, та в обсязі визначеному в п.1.2 договору та цією додатковою угодою.

Пунктом 2 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 його сторони погодили, що загальна вартість правової допомоги, що передбачена в п.1 цієї додаткової угоди становить 14000 (чотирнадцять тисяч) грн, що є 20 год. надання правових послуг.

У п.3 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 його сторони погодили наступний обсяг та час надання правової допомоги: аналіз документів (договору, рахунків, актів) щодо правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку 1 год.; усні консультації щодо стягнення заборгованості з боржника замовника в позасудовому та судовому порядку 1 год.; досудове врегулювання спору, шляхом складання та надсилання боржнику замовника претензії про сплату суми заборгованості 2 год.; аналіз судової практики Верховного Суду щодо стягнення заборгованості (коштів), пені, інфляційних втрат та 3% річних за аналогічних обставин 1 год.; складання позовної заяви щодо стягнення з боржника замовника на користь замовника заборгованості за договором, формування пакету документів 14 годин; складання інших заяв, клопотань, відповідей на відзив, пояснень тощо, що необхідні будуть для захисту прав та інтересів замовника 1 год.

Відповідно до п.5 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 його сторони погодили, що вартість правової допомоги, що визначена в п.2 цієї додаткової угоди сплачується замовником на розрахунковий рахунок виконавця впродовж 30-ти днів з моменту подання (надсилання) виконавцем позову до суду.

На підтвердження оплати замовником виконавцю вартості наданих адвокатських послуг, до вказаної заяви додано належним чином засвідчену копію платіжного доручення від 31.08.2022 №368 на суму 14 000, 00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат позивача на надання професійної правничої допомоги адвоката, колегія суддіввраховує те, що відповідно до п.3 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12 до вартості та обсягу правової допомоги (14000 грн, 20 год) замовник та виконавець включили в т.ч. правову допомогу, пов`язану із досудовим врегулюванням спору та/або консультаціями виконавця замовнику, яка не стосується безпосередньо правової допомоги у справі №911/1023/22 (а саме послуги адвоката згідно з підпунктами а)-г) п.3 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12, загальний обсяг 5 годин).

У зв`язку з цим колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що документально підтвердженими витратами позивача на професійну правову допомогу у цій справі є послуги адвоката згідно з підпунктами д) та е) п.3 додаткової угоди від 22.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 №16/12, загальний обсяг 15 годин, що відповідає сумі 10500 грн (15 годин х700 грн =10500).

На підставі ст.ст.126 та 129 Господарського процесуального кодексу України ці витрати позивача на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 10447,14 грн (69078,51: 69428,05х 10500=10447,14).

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Чайка» на рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2023 у справі №911/1023/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2023 у справі №911/1023/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №911/1023/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич