до Житлово-будівельного кооперативу "Троєщина"
про визнання недійсним рішення загальних зборів та поновлення на роботі
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Гарашко Т.В.
Представники сторін:
від позивача - Колесникова М.В., Таранкова О.О.;
від відповідача - Зарницька Н.Л.
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про:
- поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Правління Житлово-будівельного кооперативу "Троєщина".
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у позові відмовлено.

14.06.2023 канцелярією суду було зареєстровано заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем при розгляді даної справи.

Відповідну заяву відповідачем було надіслано поштою до суду 09.06.2023, що підтверджується відбитком штемпеля Укрпошти на описі вкладення у цінний лист, а також у той же день було направлено відповідну заяву на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною 834).

У поданому клопотанні відповідач просить суд покласти на позивача 23200 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи та надає відповідні докази.

Відповідну заяву прийнято судом до розгляду ухвалою від 16.06.2023 та встановлено позивачу строк для надання своїх заперечень до 28.06.2023.

28.06.2023 через відділ діловодства суду надійшли письмові заперечення позивача на заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, де вона просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача.

У своїх запереченнях позивачкою було зазначено, що відповідачем в порушення вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України не було зроблено заяви про те, що докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу будуть подані після прийняття судом рішення.

Крім того, позивачка просить суд при вирішення питання про розподіл судових витрат відповідача врахувати складний майновий стан позивачки, оскільки остання є безробітною та виховує двох неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні 03.07.2023 представник відповідача просив задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача заперечила щодо заяви відповідача.

Суд вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, який зареєстровано канцелярією суду 03.03.2023, у якому відповідач заявив орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи у сумі 10000 грн.

Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які заявлялися відповідачем у відзиві на позов, судом у рішенні від 05.06.2023 не вирішувалось.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу відповідач просить суд стягнути із позивача 23200 грн на підтвердження чого долучає відповідні докази.

Згідно з вимогами частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини другої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

За положенням частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Абзацом першим частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Поряд з цим згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем було надано:

- Договір про надання правової допомоги від 20.02.2023 №20/02 (далі - Договір) укладеного між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Основа» в особі голови - Єрмоленко Н.М.;

- Додаткову угоду від 20.02.2023 до Договору;

- акт №1 від 08.06.2023 до Договору;

- детальний опис надання адвокатом правової допомоги;

- платіжні інструкції від 14.03.2023 на суму 8000 грн, від 14.03.2023 на суму 5200 грн, від 14.04.2023 на суму 5200 грн, від 08.06.2023 на суму 4800 грн.

Суд зауважує, що відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 17.12.2021 у справі №925/1502/20, від 21.06.2022 у справі №908/574/20.

Судом встановлено, що відповідачем не дотримано положень ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме останнім не було подано заяви про те, що докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані пізніше, зробленої до закінчення судових дебатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині 4 та частині 8 ст. 80 ГПК України вказано, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відтак, у суду відсутні підстави для здійснення перевірки наданих відповідачем доказів та надання їм оцінки, з огляду на встановлений факт недотримання ним вказаних вище положень ГПК України, що визначають процедуру звернення до суду з вимогою відшкодування судових витрат, зокрема, витрат професійної правничої допомоги.

Інших обставин для розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, судом не встановлено. У такому випадку господарський суд, керуючись ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю та, відповідно, не покладає такі витрати на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відшкодування понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Житлово-будівельного кооперативу "Троєщина" у відшкодуванні понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Додаткове рішення підписано 03.07.2023.

Суддя Р.Б. Сташків