ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

04.07.2023м. ДніпроСправа № 904/11028/15

за позовом Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с.Бережинка, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровської області, ()

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

Без участі (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/11028/15 за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с.Бережинка, Кіровоградська область про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровської області, ().

Спрва перебуває на стадії розпорядження майном, повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Христенко В.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2023 відкладено підсумкове судове засідання на 08.08.2023 об 14:00 год.

03.07.2023 кредитором - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано заяву б/н від 02.07.2023 (вх. суду №628/23) про відвід судді Первушина Ю.Ю. від розгляду справи №904/11028/15.

Відповідно до статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно частини 1 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Згідно приписів частин 1-4 ст.39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Кредитор в обґрунтування вказаної заяви про відвід судді Первушина Ю.Ю. посилається на те, що, справа №904/11028/15 про банкрутство ТОВ «МІК» провадження якої порушено ще 27.01.2016 і досі перебуває на стадії розпорядження майном. Суддя Первушин Ю.Ю. здійснює розгляд справи №904/11028/15 з 16.12.2021, Тобто, уже більше 1,5 року. За цей час суддею Первушиним Ю.Ю. не вирішено питання щодо переходу до іншої судової процедури банкрутства, при цьому відповідні рішення (протоколи) представницьких органів кредиторів (декілька) наявні в матеріалах справи. Також суд протягом тривалого часу не може розглянути заяву арбітражного керуючого про відсторонення, фактично ігнорує рішення зборів кредиторів про обрання іншої кандидатури розпорядника майна, ставить необґрунтовані вимоги про необхідність проведення нових зборів кредиторів. Крім того, увесь час тривалості процедури розпорядження майном, пов`язані з боржником особи використовують майно банкрута, а кредитори через мораторій не можуть реалізувати свої права на погашення вимог.

Відповідно до положень частини 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, дата попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду. Зазначені положення повністю кореспондуються з положеннями частини 1 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства, якими регламентований порядок та строки проведення попереднього засідання господарського суду у справах з процедур банкрутства.

Частиною 13 тієї ж статті 39 передбачено, що процедура розпорядження майном вводиться господарським судом на строк, визначений частиною 2 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями частини 2 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

Кредитор - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" посилається на те, що строк процедури розпорядження майном перевищив законодавчо визначені строки здійснення процедури розпорядження майном (170 календарних днів).

Надавши оцінку вказаним доводам, суд зазначає, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відводу судді Первушина Ю.Ю., зважаючи на приписи частини 4 статті 35 ГПК України.

Частиною 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п. 50).

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статей 126, 129 Конституції України).

Разом з тим, відповідно до статей 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зі змісту заяви про відвід, мотиви, з яких представник кредитора - АТ "Укрсімбанк" просить відвести суддю Первушина Ю.Ю. від розгляду справи зводяться до тривалості розгляду справи та незгоди заявника із процесуальними діями судді.

Проте, незгода з ухваленими судовими рішеннями не є підставою для виникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді відповідної справи.

Доводи заявника не містять посилань на наявність передбачених законом обставин, які є підставами для відводу, не містять належних обґрунтувань про те, що суд прямо чи опосередковано зацікавлений в результаті розгляду справи та є упередженим.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

Заявник не надав доказів у підтвердження упередженості та необ`єктивності судді Первушина Ю.Ю. у здійсненні правосуддя при розгляді справи №904/11028/15.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши наведені у заяві про відвід аргументи та обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої представником кредитора заяви про відвід судді Первушина Ю.Ю. у справі №904/11028/15, в зв`язку із чим заяву слід визнати необґрунтованою.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Визнати відвід судді Первушина Ю.Ю. від участі у розгляді справи №904/11028/15 необґрунтованим.

Заяву АТ "Укрсімбанк" про відвід судді Первушина Ю.Ю. у справі №904/11028/15 передати в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України, для визначення судді щодо вирішення питання про відвід судді у дані справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 04.07.2023 та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.Ю. Первушин