ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. Справа№ 925/1372/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко А.І.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 24.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 (суддя Скиба Г.М., повний текст рішення складено 25.03.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз"

про стягнення 66 749 139,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

АТ «Укртрансгаз» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» про стягнення заборгованості за послуги місячного балансування газової мережі та санкцій згідно договору від 17.12.2015 № постачання газу - в розмірі 66 749 139,35 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.01.2020) за період липня 2018 - лютого 2019.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі № 925/1372/19 позов Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» про стягнення 66749139,35 грн позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 53 667 196,23 грн основного боргу, 9 225 836,40 грн пені, 2 218 372,59 грн інфляційних втрат, 1 637 734,12 грн - 3% річних, 672 350,00 грн судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з їх обґрунтованості, а також правильності здійснених позивачем розрахунків заявлених до стягнення з відповідача сум.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Уманьгаз» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове, яким відмовити Акціонерному товариству «Укртрансгаз» у задоволенні позовних вимог повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом проігноровано доводи та аргументи відповідача;

- рішення суду в частині стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу є необґрунтованим ;

- судом застосовано коефіцієнт компенсації при визначенні послуг балансування, однак не обґрунтовано вказаного висновку;

- судом порушено норми процесуального права, зокрема не надано належної оцінки обставинам справи, оскільки факт наданні відповідачеві послуг балансування для врегулювання небалансів та їх вартість не доведено належним чином.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станіка С.Р., судді: Дикунська С.Я., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 - залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.

01.06.2021 до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.07.2021.

27.07.2021 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, яку просить суд залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач зазначає, що апеляційна скарга не містить посилань на норми матеріального чи процесуального права, які на думку апелянта, були порушені судом при винесенні оскаржуваного рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 заяву Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» про відвід головуючого судді Станіка С.Р. від розгляду справи № 925/1372/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 - визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 заяву про самовідвід головуючого судді Станіка С.Р. від розгляду справи № 925/1372/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 - задоволено.

Матеріали справи №925/1372/19 передано для здійснення визначення складу суду автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Розгляд справи призначено на 21.09.2021.

У період з 20.09.2021 по 03.10.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці, тому судове засідання, яке призначене на 21.09.2021, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 призначено на 16.11.2021.

У період з 08.11.2021 по 19.11.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, тому судове засідання, яке призначене на 16.11.2021, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 призначено на 19.01.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/230/22 від 19.01.2022, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 матеріали справи №925/1372/19, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Розгляд справи призначено на 22.02.2022.

В судове засідання 22.02.2022 з`явились учасники судового розгляду. Заслухавши сторони по справі, колегія суддів на місці ухвалила оголосити перерву в судовому засіданні до 16.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Судове засідання, яке призначене на 16.03.2022 не відбулось, у зв`язку з введенням воєнного стану та призупиненням роботи суду.

У період з 04.04.2022 по 08.04.2022 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1373/22 від 11.04.2022, у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Розгляд справи призначено на 31.05.2022.

09.05.2022 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 клопотання Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про проведення судового засідання в режимі відеоконфіренції задоволено.

25.05.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» про відкладення розгляду справи задоволено.

Відкладено в режимі відеоконференції розгляд справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 на 14.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 на 28.06.2022.

В судове засідання 28.06.2022 з`явились учасники судового розгляду. Заслухавши сторін по справі, колегія суддів на місці ухвалила оголосити перерву в судовому засіданні до 13.07.2022.

05.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи та клопотання про поновлення строку на звернення з клопотанням про призначення судової економічної експертизи.

08.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 по справі №925/1372/19 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

13.07.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшли додаткові пояснення, в яких Акціонерне товариство «Укртрансгаз» просить долучити зазначені пояснення до матеріалів справи №925/1372/19, врахувати під час апеляційного розгляду та відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 призначено по справі №925/1372/19 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім..засл.проф. М.С. Бокаріуса».

Провадження у справі №925/1372/19 зупинено на час проведення судової експертизи.

12.10.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім..засл.проф. М.С. Бокаріуса» №2223/06-23/14/16-22 від 06.10.2022, щодо надання додаткових матеріалів необхідних для висновку експерта №16912 по матеріалам господарської справи №925/1372/19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3318/22 від 19.10.2022, відповідно до рішення зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022, з метою дотримання передбачених законом процесуальних строків розгляду вищевказаної справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М. Л., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 клопотання експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім..засл.проф. М.С. Бокаріуса» щодо надання додаткових матеріалів необхідних для висновку експерта №16912 по матеріалам господарської справи №925/1372/19 задоволено. Зобов`язано сторін по справі забезпечити надання додаткових матеріалів необхідних для висновку експерта №16912 по матеріалам господарської справи №925/1372/19. Провадження у справі зупинено до одержання судом висновку судової експертизи.

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 15.02.2023 від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса» надійшли матеріали справи №925/1372/19 та висновок експерта від 08.02.2023 №16912/5030-5037 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 поновлено апеляційне провадження у справі №925/1372/19. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 призначено на 05.04.2023.

29.03.2023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

30.03.2023 до канцелярії суду від Акціонерним товариством «Укртрансгаз» надано клопотання про долучення доказів у справі на виконання ухвали суду від 13.07.2022 та 19.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 05.04.2023 оголошено перерву до 19.04.2023.

Суддя Яковлєв М.Л. 19.04.2023 перебував у відпустці, тому судове засідання, яке призначене на 19.04.2023 не відбулось.

20.04.2023 до канцелярії суду від апелянта надійшли заперечення на долучення доказів позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 призначено на 24.05.2023.

У судове засідання 24.05.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники позивача заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення.

Щодо клопотання Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про долучення доказів у справі судова колегія зазначає, що такі документи позивач долучає на виконання ухвали суду від 13.07.2022 та 19.10.2022, якими зобов`язано сторін надати документи, необхідні для проведення експертизи, однак, у зв`язку з надходженням висновку експерта, вказане клопотання залишається судом без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, АТ «Укртрансгаз» (як Позивач та Постачальник, надавач послуги) та ПрАТ «Уманьгаз» (як Відповідач, Замовник та Споживач послуги) уклали договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 (том 1 а.с. 9-28 - з додатковими угодами) (наявний змішаний договір транспортування енергоносіїв приєднаними мережами та надання і споживання супутніх послуг).

Пунктом 2.1. спірного Договору передбачено, що Позивач надає Відповідачеві послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Відповідач сплачує Позивачу встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п. 2.2 Договору).

Одним із видів послуг, які можуть бути надані Відповідачу за цим Договором, є, зокрема, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (п. 2.3 Договору).

Відповідач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі (п. 2.6 Договору).

Позивач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7 Договору).

Відповідач зобов`язаний вчасно врегульовувати небаланси, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг (п. 4.1 Договору).

Відповідно до підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XІV Кодексу ГТС передбачено, що негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Аналогічне положення передбачено в п. 9.1 Договору, згідно з яким встановлено, що у разі виникнення у Відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу за послуги балансування.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт Позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу (п.3 глави 4 Розділу XІV Кодексу ГТС).

Згідно з п. 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу IX цього Договору.

Позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4 Договору).

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3 - 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (п. 4 глави 4 Розділу XІV Кодексу ГТС).

Передумовою надання послуг балансування є наявність у Відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований ним у строк до 12-го числа наступного місяця.

Слід зазначити, що відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС:

- небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

- алокація - віднесення Оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

На підставі такого визначення Позивачем як Оператором ГТС було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у Відповідача негативних місячних небалансів природного газу

у 2018 році:

- в липні в обсязі 71,677 тис. м3,

- в серпні в обсязі 69,075 тис. м3,

- в вересні в обсязі 534,461 тис. м3,

- в жовтні в обсязі 485,269 тис. м3,

- в листопаді в обсязі 650,438 тис. м3,

- в грудні в обсязі 771,989 тис. м3;

у 2019 році:

- в січні в обсязі 804,488 тис. м3,

- в лютому в обсязі 608,188 тис. м3.

Такі об`єми (обсяги) негативних небалансів природного газу виниклу у Відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технологічних витрат без подання (компенсації) таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Зазначені об`єми (обсяги) небалансів підтверджуються Алокаціями (звітами) ПрАТ «Уманьгаз» про поділ фактичного обсягу природного газу та Звітами по точках входу/виходу за липень-грудень 2018 року та за січень-лютий 2019 року, які подані ним самостійно.

У зв`язку із невчиненням Відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів в строк до 12-го числа наступного місяця в порядку, встановленому Кодексом ГТС, Позивач такий небаланс Відповідача врегулював за рахунок надання йому природного газу в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованих обсягів природного газу, загальна вартість яких за вказані періоди складає 53 667 196,23 грн, про що Позивачем в порядку п. 11.4 Договору та згідно з пунктом 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС було оформлено односторонні акти про надання таких послуг:

№07-18--БАЛАНС від 31.07.2018,

№08-18--БАЛАНС від 31.08.2018,

№09-18--БАЛАНС від 30.09.2018,

№10-18--БАЛАНС від 31.10.2018,

№11-18--БАЛАНС від 30.11.2018,

№12-18--БАЛАНС від 31.12.2018,

№01-19--БАЛАНС від 31.01.2019,

№02-19--БАЛАНС від 28.02.2019, та надіслані Відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами Позивача:

№TSOВИХ-18-2079 від 14.08.2018,

№TSOВИХ-18-2371 від 13.09.2018,

№TSOВИХ-18-2648 від 13.10.2018,

№TSOВИХ-18-2895 від 14.11.2018,

№TSOВИХ-18-3207 від 14.12.2018,

№2101ВИХ-19-79 від 14.01.2019,

№2101ВИХ-19-582 від 14.02.2019,

№2101ВИХ-19-939 від 14.03.2019 (отримання таких документів Відповідачем підтверджується доказами їх надсилання та вручення).

З моменту отримання Відповідачем вказаних актів, рахунків на оплату та звітів по точкам входу/виходу Відповідача відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання здійснити оплату послуг балансування у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

За твердженням позивача, відповідач порушив встановлені Договором строки платежу, здійснив лише часткову оплату наданих послуг та зобов`язаний сплатити Позивачу заборгованість за балансування газової мережі в розмірі 53 667 196,23 грн. Ухилення відповідача від виконання зобов`язання порушує права та інтереси Позивача на своєчасний та повний розрахунок за відібраний в односторонньому порядку газ та відновлення балансу газової системи в розумний термін.

Відповідно до п. 13.1 Договору невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором є підставою покладення відповідальності на Сторони, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Згідно із п. 13.5 Договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі зазначених умов Договору Позивач нарахував Відповідачу пеню за прострочення грошових зобов`язань у розмірі 9 225 836,40 грн з урахуванням заяви про збільшення повних вимог від 23.01.2020 (розрахунок - том 1, а.с. 216).

Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, а згідно ч. 2 ст. 625 цього Кодексу ГТС боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічне положення містить ч. 3 ст. 198 ГК України.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 637 734,12 грн та інфляційні втрати в розмірі 2 218 372,59 грн - з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (розрахунок - том 1, а.с. 217).

У зв`язку з ухиленням відповідача від проведення розрахунків, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на отримання справедливої оплати та примусового стягнення боргу за умовами договору.

Відповідач у свою чергу проти вказаних позовних вимог заперечував, посилаючись на наступне: позивачем порушено порядок та строки документального оформлення наданих послуг, на що звернуто увагу і Регулятором послуг - НКРЕКП у листах від 26.06.2017 та від 04.08.2017. Відповідач вказує, що порушено і терміни проведення балансування, в розріз вимог Кодексу ГТС. Позивачем порушено застосування коефіцієнту « 1,2» до спірних відносин балансування мережі, що призвело до необґрунтованого збільшення позивачем нарахувань за газ. При нарахуванні санкцій позивачем не враховано порядок фінансування місцевих бюджетів та виконання програм соціального захисту населення, оскільки бюджет проводить розрахунки по пільгах та субсидіях значно пізніше від дати господарської операції по відбору чи балансуванню газу. Позивач і не враховує значно занижений тариф, що доведений відповідачеві на послуги, що не є економічно обґрунтованим та рентабельним і не дозволяє отримувати стабільні платежі (доходи) за газ від населення та ін. споживачів послуги, та призводить до виникнення поточної заборгованості, адже Відповідач є збитковим підприємством (відзив, том 1 а.с. 121-160). Заперечує правильність нарахування санкцій. Просив застосувати скорочений строк позовної давності на нараховані санкції. Просив в позові відмовити повністю. Свого контррозрахунку вимог не наведено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом представлений договір № від 17.12.2015 є змішаним договором поставки енергоносіїв приєднаними мережами (як різновид купівлі-продажу) з елементами надання та споживання послуг і відповідає вимогам ст.ст. 655, 714 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Як встановлено судом, позивач з липня 2018 по лютий 2019 здійснив транспортування природного газу приєднаними мережами трубопроводів та надав послуги балансування газу в мережі внаслідок несанкціонованого відбору газу відповідачем для своїх потреб, а Відповідач прийняв газ та не провів повну та своєчасну оплату за нього.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В обгрунтування позовних вимог позивачем надано наступні докази:

Письмовий оплатний двосторонній строковий консенсуальний договір транспортування природного газу № від 17.12.2015;

Листування з відповідачем:

вих. №TSOВИХ-18-2079 від 14.08.2018,

вих. №TSOВИХ-18-2371 від 13.09.2018,

вих. №TSOВИХ-18-2648 від 13.10.2018,

вих. №TSOВИХ-18-2895 від 14.11.2018,

вих. №TSOВИХ-18-3207 від 14.12.2018,

вих. №2101ВИХ-19-79 від 14.01.2019,

вих. №2101ВИХ-19-582 від 14.02.2019,

вих. №2101ВИХ-19-939 від 14.03.2019 - з доказами їх поштового направлення Відповідачу;

Односторонні акти надання послуг балансування обсягів природного газу із розрахунками їх вартості та рахунки на оплату:

№07-18--БАЛАНС від 31.07.2018,

№08-18--БАЛАНС від 31.08.2018,

№09-18--БАЛАНС від 30.09.2018,

№10-18--БАЛАНС від 31.10.2018,

№11-18--БАЛАНС від 30.11.2018,

№12-18--БАЛАНС від 31.12.2018,

№01-19--БАЛАНС від 31.01.2019,

№02-19--БАЛАНС від 28.02.2019;

Копії звітів по точкам входу/виходу за липень-грудень 2018 та січень-лютий 2019 року;

Копії Алокацій (звітів) ПрАТ «Уманьгаз» про поділ фактичного обсягу природного газу за липень-грудень 2018 та січень-лютий 2019 року;

Копії повідомлень про обсяги транспортування ПАТ «Уманьгаз» за липень-грудень 2018 та січень-лютий 2019 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, щодо оцінки аргументів сторін суд зазначає наступне.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначав, що:

- позивачем не були дотримані порядок і строки оформлення наданих послуг балансування. Відповідач вважає, що звіти про надані послуги та рахунки на оплату надсилались позивачем засобами поштового зв`язку рекомендованими листами з повідомленням про вручення, а не на електронну адресу, з порушенням встановленого п. 9.4 Договору строку;

- позивачем не було дотримано порядку і строків надіслання відповідачу розрахунків вартості послуг балансування та рахунків-фактур у спірному періоді, стверджуючи про наявність у відповідача негативного місячного небалансу за спірний період, позивач позбавив відповідача можливості самостійно врегулювати небаланс у встановлені законодавством строки;

- позивачем безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період липень, серпень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на ПАТ «Уманьгаз» додаткових витрат за послуги балансування газу. У зв`язку з цим, відповідач також вважає, що позивачем неправильно здійснено і розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки такий розрахунок здійснювався, виходячи із суми заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, розрахованої із застосуванням коефіцієнта 1.2.

Щодо тверджень Відповідача про те, що Позивачем не було дотримано умов надіслання розрахунків.

Відповідно до пункту 9.4 Договору № від 17.12.2015, в редакції Додаткової угоди №1 від 29.11.2017, передбачено, що Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру.

Разом з цим, розділ ХІХ Договору передбачає, що Сторони обмінюються інформацією, що стосується надання Послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом (п. 19.1);

Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою (п. 19.2.).

Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (п. 19.3).

Сторони зобов`язані письмово інформувати одна одну про будь-які зміни в інформації протягом п`яти робочих днів. У випадку неповідомлення про зміни інформації вся інформація, вимоги, рахунки та інша інформація, що надаються відповідно до цього Договору, вважаються наданими, якщо повідомляються з використанням останньої відомої Стороні контактної інформації (п. 19.6).

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, направлення Позивачем Актів наданих послуг балансування обсягів природного газу, рахунків фактури та розрахунків вартості послуг балансування за спірний період поштовим відправленням, відповідає умовам Договору № від 17.12.2015.

Відповідно до п.19.4 Договору, вказана для обміну інформацією електронна пошта Відповідача , на яку Позивачем було направлено всі документи, про що Відповідач достеменно обізнаний (скріншоти електронного відправлення додані в справу).

Тобто, Акти за послуги балансування були вчасно складені та направлені Позивачем Відповідачу на адресу його електронної пошти, що зазначена в Договорі: - за липень 2018 - 14.08.2018; за серпень 2018 - 13.09.2018; за вересень 2018 - 13.10.2018; за жовтень 2018 - 14.11.2018; за листопад 2018 - 14.12.2018; за грудень 2018 - 15.01.2019; за січень 2019 - 15.02.2019; за лютий 2019 - 14.03.2019.

Відтак, з урахуванням викладеного, доводи Відповідача щодо способу направлення розрахунків та рахунків-фактур за спірний період не відповідають умовам укладеного Договору та спростовуються матеріалами справи.

Стосовно доводів відповідача про те, що Акти надання послуг балансування обсягів природного газу складено позивачем після спливу встановленого законодавством та умовами Договору строку для самостійного врегулювання відповідачем небалансу.

Суд першої інстанції зазначив, що в обгрунтування наведених доводів відповідач вибірково наводить положення п.7 глави 3 та п.1-4 глави 4 розділу ХІV Кодексу ГТС, проте витлумачує їх зміст без врахування зазначених умов.

Відповідно до глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС Оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць (пункт 1).

Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи (пункт 2).

У разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця:

- здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування;

- здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць (пункт 4 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС).

Відповідно до пункту 6 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування після проведення заходів, передбачених пунктами 3 - 5 цієї глави, для врегулювання місячного небалансу оформлюють, підписують та скріплюють печатками додаткові акти приймання-передачі і коригуючі реєстри та надсилають оператору газотранспортної системи в строк до 12-го числа наступного місяця.

Умови пункту 7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС встановлюють, що місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів:

1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов`язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання;

2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Тому відповідно до пункту 9.1. Договору, у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу.

Саме через невиконання Відповідачем обов`язку з врегулювання місячного небалансу до 12 числа кожного наступного місяця у спірних періодах, Позивачем в порядку, визначеному кодексом ГТС та Договору надано природний газ Відповідачу в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Таким чином, судом першої інстанції вмотивовано відхилено доводи відповідача щодо позбавлення його можливостей самостійного врегулювання небалансу як такі, що не відповідають положенням Кодексу ГТС та Договору та спростовуються матеріалами справи.

Щодо тверджень Відповідача про неправильне застосування Позивачем при визначенні вартості послуг балансування коефіцієнту компенсації « 1,2».

Відповідач стверджує, що Позивачем безпідставно проведено розрахунок послуг балансування обсягів природного газу у період липень, серпень, листопад, грудень 2018, січень, лютий 2019 року з урахуванням коефіцієнту « 1,2», що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на ПАТ «Уманьгаз» додаткових витрат за послуги балансування газу. Нарахування зі сторони АТ «Укртрансгаз» збільшено на 6319546,25 грн.».

Також відповідач зазначав, що при визначенні розміру коефіцієнту компенсації, що застосований при розрахунку вартості наданих Відповідачу послуг балансування обсягів природного газу, Позивач безпідставно застосував коефіцієнт « 1,2».

Судом перевірено, що позивач при визначенні розміру коефіцієнту компенсації, що застосований при розрахунку вартості наданих Відповідачу послуг балансування обсягів природного газу для врегулювання негативних небалансів Відповідача, - виходив з умов п. 9.2 Договору, згідно з яким передбачено, що при розміру небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1, а в інших випадках встановлено використання коефіцієнту « 1,2» (п. 9.2 Договору).

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) (Пункт 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС).

Як зазначено в позовній заяві, між позивачем та Відповідачем було укладено Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг.

Натомість Відповідач (як Замовник послуг транспортування) у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав жодних обсягів природного газу, однак, при цьому, здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, що склали обсяги його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких були надані послуги балансування.

Тобто обсяг природного газу, відібраного Відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав 100% розмірі його небалансу, внаслідок чого при визначенні вартості наданих послуг балансування було застосовано саме коефіцієнт « 1,2».

Однак, Відповідач при визначенні для нього розміру коефіцієнту для послуг балансування помилково пропонує враховувати не лише обсяги природного газу, що відбираються ним, як Замовником послуги з газотранспортної системи, а й обсяги природного газу, що відбираються з газотранспортної системи іншими замовниками послуг транспортування, із якими у Позивача укладені інші договори, стороною яких Відповідач не виступає.

Також відповідач помилково приймає обсяги природного газу, що були фізично прийняті до газорозподільної системи з газотранспортної системи по відповідних актах приймання-передачі природного газу через газорозподільні станцій як обсяги природного газу, що були прийняті для власного споживання Відповідача по Договору, що не відповідає дійсності.

Оформлення актів приймання-передачі природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором суміжної системи здійснюється відповідно до вимог глави 7 «Документальне оформлення приймання-передачі природного газу» розділу III Кодексу ГТС та свідчить лише про фізичне приймання-передачу обсягів природного газу в точках входу та точках виходу між суміжними системами, в таких актах приймання-передачі природного газу не відображено обсягів природного газу, відібраних з газотранспортної системи конкретними замовниками послуг транспортування.

При цьому, сам обсяг природного газу, відібраний з газотранспортної системи конкретними замовниками послуг транспортування, визначається за процедурою алокації, чим згідно з п. 5 розділу I Кодексу ГТС є віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Порядок здійснення алокації визначений розділом XII Кодексу ГТС, згідно з п. 1-2 якого передбачено, що алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи при визначенні алокації по точці входу або точці виходу ґрунтується на:

даних номінацій/місячних номінацій/реномінацій, поданих замовником послуг по точці входу та по точці виходу;

даних торгових операцій між оптовими продавцями та оптовими покупцями (постачальниками) у віртуальних торгових точках входу/виходу, які адмініструє оператор газотранспортної системи;

даних суміжних операторів, суміжних газовидобувних підприємств, газовидобувних підприємств, прямого споживача;

даних комерційних вузлів обліку, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, та комерційних вузлів обліку, встановлених на об`єктах замовників послуг транспортування чи їх контрагентів (споживачів), з урахуванням вимог та особливостей, передбачених цим розділом.

Отже, Позивач на підставі даних номінацій/місячних номінацій/реномінацій, поданих Відповідачем по точках входу та по точках виходу, а також на підставі даних суміжних операторів встановив конкретний обсяг природного газу, що був відібраний Відповідачем з газотранспортної системи у спірних газових місяцях, який потім і був використаний у розрахунках вартості відповідних послуг балансування.

Водночас поняття «отримання природного газу» не вживаються ні у Кодексі ГТС, ні у Договорі, де йдеться про «відбір природного газу».

У даному випадку слід наголосити, що Відповідач не враховує, що він є оператором газорозподільної системи та надає послуги з розподілу природного газу замовникам таких послуг, які, в свою чергу, фактично і здійснюють відбір природного газу з газотранспортної системи як замовники послуг транспортування для його подальшого розподілу, як оператором газорозподільної системи.

Такі обсяги дійсно фізично отримує Відповідач як оператор газорозподільної системи для їх наступного розподілу споживачам природного газу, але такі дії при цьому не є відбором природного газу Відповідачем, що може здійснюватися виключно замовниками послуг транспортування стосовно обсягів, які замовлені ними до транспортування.

Відповідач у спірних правовідносинах є замовником послуг транспортування виключно стосовно обсягів природного газу, які він відбирає для власних потреб, наприклад для виробничо-технічних витрат чи нормативних витрат тощо, у зв`язку з чим Відповідач і здійснює відбір саме таких обсягів природного газу з газотранспортної системи (саме відбір, а не отримання, як це помилково вказано у листі голови НКРЕКП), та жодним чином не здійснює відбір природного газу інших замовників послуг транспортування, розподілу природного газу, адже, у протилежному випадку, такі дії порушували би права інших суб`єктів ринку природного газу.

Саме тому в п. 9.1 Договору застосовано термін «відбір природного газу», а не «отримання природного газу».

Тому Позивачем для визначення коефіцієнту компенсації при розрахунку вартості послуг балансування було правильно визначено обсяги природного газу, відібрані Відповідачем у спірні газові місяці з фізичних точок виходу з газотранспортної системи у розмірах небалансів Відповідача за вказані періоди.

Згідно з інформацією Відповідача, відображеною в алокаціях про фактичні обсяги (об`єми) природного газу, відібраного з точки виходу Відповідача, між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за спірні газові місяці, вказано, що Відповідач у вказаних періодах не здійснив подачі природного газу через точки входу до газотранспортної системи, однак при цьому ним було здійснено відбір природного газу, що і склав обсяги його негативних небалансів за такі місяці.

У вказаних алокаціях Відповідача також зазначено, що інші обсяги природного газу, відображені в такій інформації, були відібрані не Відповідачем, а іншими споживачами природного газу, зокрема підприємствами промисловості, теплогенеруючими підприємствами, іншими суб`єктами господарювання, населенням, релігійними, бюджетними організаціями.

За таких обставин, як правильно зауважив суд першої інстанції, взагалі не зрозуміло, як обсяги природного газу інших замовників послуг транспортування природного газу могли би бути віднесені на Відповідача, який такі обсяги не відбирав та не придбав тощо, а лише здійснював його розподіл на договірних умовах для споживачів - замовників таких послуг з розподілу.

Відповідно до п. 9.2 Договору для визначення коефіцієнту компенсації при розрахунку вартості послуг балансування Позивач застосовує коефіцієнт компенсації, що дорівнює « 1», виключно при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тому, що позивачем правильно встановлено, що розмір небалансу Відповідача у спірних правовідносинах складає більше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Судом враховано, що визначаючи вартість наданих послуг Позивач керувався наступними положеннями Договору та законодавства:

- Розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу (п. 1 глави 4 Розділу XІV Кодексу газотранспортної системи);

- Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті (п. 1 глави 4 Розділу XІV Кодексу);

- Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою:

В балансування = БЦГ х К х QБГ,

де

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює « 1,2».

При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює « 1» (п. 9.2 Договору).

На підставі викладеного Позивач здійснив розрахунок вартості послуг:

Позивач при визначенні коефіцієнту компенсації, що повинен застосовуватись при розрахунку вартості послуг, виходив з того, що обсяг природного газу, який був поданий Відповідачем у спірні газові місяці до газотранспортної системи в усіх випадках склав 0 тис. м. куб., внаслідок чого обсяг відібраного Відповідачем природного газу у такі періоди завжди буде становити 100% відбору (Обсяг негативного небалансу х 100% /обсяг відібраного газу = 100 %).

Як вбачається з викладеного, оскільки в усіх випадках обсяг відбору склав 100%, що є більше ніж 5% від відібраного Відповідачем обсягу природного газу, то за таких умов згідно з п. 9.2 Договору для визначення вартості послуг повинен застосовуватись коефіцієнт компенсації «1,2», який правильно і було застосовано Позивачем, що за правильним висновком суду першої інстанції спростовує повністю доводи Відповідача в цій частині.

Викладена позиція щодо правильності застосування коефіцієнту компенсації « 1,2» при визначенні вартості послуг балансування обсягів природного газу підтверджується також актуальною судовою практикою.

Наведене вище підтверджує правомірність та обґрунтованість застосування Позивачем при визначенні вартості послуг балансування обсягів природного газу коефіцієнту компенсації « 1,2».

Отже, відповідачем не надано жодного документального підтвердження, що він є замовником «загального обсягу газу» природного газу, який він необґрунтовано та безпідставно за рахунок інших замовників послуг транспортування рахує на власну користь.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, викладене вище обґрунтування повністю спростовує твердження Відповідача про неправильне застосування Позивачем при визначенні вартості послуг балансування коефіцієнту компенсації « 1,2» та вказує на обґрунтованість та підставність позовних вимог.

Крім того, у відзиві Відповідачем зазначено про здійснення ним розрахунків на загальну суму7327048,90 грн, які на його думку не враховано Позивачем.

Проте, здійснені Відповідачем оплати згідно вказаних ним платіжних доручень зараховано Позивачем в рахунок погашення послуг балансування попередніх періодів, що не є предметом спору у справі №925/1372/19, тому не включені до розрахунків спірного періоду.

Разом з цим, з метою встановлення відповідності проведеного Позивачем нарахування вартості послуг балансування за період липня 2018- лютий 2019 відповідно до умов Договору № від 17.12.2015 року, а також для встановлення правомірності нарахування Позивачем вартості послуг балансування та штрафних санкцій і пені відповідачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про проведення судової економічної експертизи, яке було задоволено судом.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У подальшому, до суду надійшов висновок експертів №16912/5030-5037 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи по матеріалам господарської справи №925/1372/19.

Дослідивши наданий висновок, судова колегія констатує, що на всі поставлені питання (перелік яких наведений в ухвалі суду про призначення експертизи) експертами не надається за можливе надати відповідь в обсязі наданих на дослідження документах.

Щодо витрат АТ «Укртрансгаз» на закупівлю природного газу та визначення базової ціни газу.

Відповідно до положень Пункт 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС, базова ціна газу (далі - БЦГ) - ціна природного газу, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю, транспортування та зберігання природного газу.

Пункт 1 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС обумовлює, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу.

Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи та яка складається з ціни закупівлі природного газу і витрат на транспортування і зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. При цьому БЦГ повинна бути визначена у гривнях за тисячу метрів кубічних та у гривнях за кВт·год (інформаційно).

При розрахунку вартості послуг балансування використовується БЦГ, виражена у гривнях за тисячу метрів кубічних. (Пункт 2 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу (пункт 3 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункт 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

Базова ціна газу за спірний період, що застосована під час складення акту про надання послуг балансування на обсяги природного газу та рахунку на оплату оприлюднена Позивачем на веб-сайті за посиланням http://utg.ua/utg/business-info/price-tariffs.html.

Під час виникнення правовідносин, та до моменту звернення Позивача до суду із позовом до ПрАТ «Уманьгаз», Відповідач не звертався із питаннями чи запереченнями щодо розміру БЦГ.

Згідно з статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зазначити, що відповідачем не надано суду першої інстанції жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він заперечує проти позовних вимог, а доводи, аргументи (міркування, припущення) Відповідача, є такими, що не спростовують законність та обґрунтованість позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, з огляду викладені обставини в їх сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім зазначених в мотивувальній частині, судом апеляційної інстанції враховано, однак вони не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником у поданій апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 16.03.2021 у справі №925/1372/19 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 925/1372/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.06.2023.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко