ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2555/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Абліцов Дмитро Вікторович (в залі суду);

від відповідача: Гриценко Вікторія Сергіївна (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 (повне рішення складено 27.02.2023, суддя Ярешко О.В.) у справі №908/2555/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр", м. Дніпро

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар, Запорізька область

про стягнення 2 961 142,14 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на свою користь боргу в сумі 2 223 549,60 грн, 3% річних в сумі 91 206,94 грн, інфляційних втрат в сумі 646 385,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки №53-121-01-21-10209 від 14.04.2021 в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" 2 223 549 грн 60 коп. основного боргу по сплаті вартості поставленого товару, 645 205 грн 32 коп. інфляційних втрат, 91 159 грн 80 коп. 3% річних, 44 398 грн 72 коп. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю, доведеністю та правомірністю заявлених позовних вимог у задоволеній судом частині; в частині стягнення 3% річних у сумі 47,14 грн судом відмовлено з огляду на неврахуванні позивачем при розрахунку 3% річних положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України; у стягненні інфляційних втрат у сумі 1 180,55 грн відмовлено з огляду на необґрунтованість позову в цій частині.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 скасувати в частині стягнення 3% річних в сумі 91 159,80 грн та інфляційних втрат в сумі 645 205,32 грн, прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- місцевий господарський суд розглянув справу за відсутності відповідача, чим позбавив його можливості належним чином захистити свої права;

- справа №908/2555/22 розглянута без дотримання принципів рівності та змагальності сторін;

- висновок суду про те, що оплата покупцем частини вартості товару в розмірі суми ПДВ має здійснюватися протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару та має значення лише сам факт реєстрації постачальником податкової накладної, не відповідає фактичним обставинам справи;

- внаслідок неправильного визначення судом строку виконання обов`язку зі сплати частини вартості товару у розмірі ПДВ, неправильно визначений період прострочення зі сплати відповідачем заборгованості в цій частині, що впливає на розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 15.03.2023 у справі №908/2555/22 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2023 після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 04.07.2023.

01.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- оскаржуване рішення ухвалено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права;

- умова договору про те, що оплата відповідачем частини вартості товару в розмірі суми ПДВ здійснюється за умови реєстрації позивачем належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не змінює загального строку для оплати товару, встановленого п. 3.2 договору, який обчислюється з моменту поставки товару та становить 60 календарних днів;

- відповідач прийняв товар, тому має оплати його за умовами договору;

- апеляційна скарга є необґрунтованою та не містить розрахунку, як має здійснюватися нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

27.06.2023 від представника Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Гриценко В.С. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 04.07.2023, за її участю в режимі відеоконференцзв`язку, яка ухвалою суду від 03.07.2023 задоволена.

У судовому засіданні 04.07.2023 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 скасувати в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

У судовому засіданні 04.07.2023 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпрометцентр" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець) укладено договір поставки товару № 53-121-01-21-10209 (надалі - договір), відповідно п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язався у березні - травні 2021 року поставити, а покупець прийняти і оплатити товар згідно з наведеного переліку на загальну суму 2 290 792,80 грн з ПДВ.

Відповідно п. 3.1 договору загальна вартість договору становить 1 908 994,00 грн, крім того ПДВ - 381 798,80 грн, разом - 2 290 792,80 грн.

Згідно п. 3.2 договору розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється у строки, визначені п. 3.2 цього договору, за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) (п. 3.3 договору).

Згідно п. 4.6 договору постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

Відповідно до п. 7.5 договору у випадку відсутності реєстрації в ЄРПН постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строк, покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п.п. 1.1, 3.1 цього договору на суму ПДВ від вартості продукції, за якою допущене таке невиконання.

Згідно п.п. 9.1-9.3, 9.5 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором, якщо невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором є наслідком непередбачених і непереборних, за даних умов, обставин: повінь, пожежа, землетрус і інші стихійні лиха, а також війна або воєнні дії, що виникли після укладення договору, рішення (постанови) уряду, що обмежують діяльність учасників договору, страйки, або стихійні масові заворушення не з вини учасників даного договору (надалі - форс-мажор). У разі настання форс-мажору зобов`язання сторін за даним договором пропорційно відстрочуються на час його дії. Сторона, що потрапила під дію форс-мажору, зобов`язана не пізніше 10 днів з моменту його настання або припинення сповістити другу сторону про настання або припинення обставин, що перешкоджають виконанню договору. Дія форс-мажорних обставин підтверджується відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 12.1 договору він вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом року з моменту укладання.

На виконання умов договору постачальник поставив, а покупець прийняв продукцію на загальну суму 2 223 549,60 грн на підставі видаткових накладних: № 4 від 05.05.2021 на суму 334 743,00 грн (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 4 від 05.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 28.05.2021); № 5 від 05.05.2021 на суму 507 150,60 грн (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 5 від 05.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 28.05.2021); № 6 від 18.05.2021 на суму 573 570,60 грн (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 6 від 18.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 04.06.2021); № 9 від 27.05.2021 на суму 479 318,40 грн (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 9 від 27.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 09.06.2021); № 10 від 31.05.2021 на суму 328 767,00 грн (позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 10 від 31.05.2021, що підтверджується квитанцією № 1 про реєстрацію податкової накладної (документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 14.06.2021).

Відповідач оплату отриманого товару не здійснив, що стало підставою для зверненням з позовом у цій справі.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 2 223 549,60 грн, 3% річних за загальний період з 06.07.2021 по 28.11.2022 в сумі 91 206,94 грн, інфляційні втрати за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року в сумі 646 385,87 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з постачання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Матеріалами справи №908/2555/22 підтверджується поставка позивачем відповідачу товару на загальну суму 2 223 549,60 грн, що також визнано відповідачем.

Судом встановлено факт складення та реєстрації позивачем податкових накладних по поставці товару за договором в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, з урахуванням п. п. 3.2, 3.3 договору, строк оплати товару з урахування ПДВ по видатковим накладним №№ 4, 5 від 05.05.2021 настав 05.07.2021 (з урахуванням вихідного дня), по видатковій накладній №6 від 18.05.2021 - 19.07.2021 (з урахуванням вихідних днів), по видатковій накладній №9 від 27.05.2021 - 26.07.2021, по видатковій накладній № 10 від 31.05.2021 - 30.07.2021.

Колегія суддів зазначає, що умови, визначені в п. 3.3 договору, не змінюють узгодженого сторонами в п. 3.2 договору строку оплати товару та, як правильно зазначено судом першої інстанції, у даному випадку має значення лише сам факт реєстрації постачальником податкової накладної.

З огляду на викладене відповідач помилково вважає, що оплата частини вартості товару у розмірі суми ПДВ має відбуватися у шестидесятиденний строк з дати доставки податкових накладних до центрального рівня Державної податкової служби України.

Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості в сумі 2 223 549,60 грн, яка відповідачем визнана, тому судом першої інстанції в цій частині позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідач рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 в частині стягнення боргу в сумі 2 223 549,60 грн не оскаржує.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені судом вище обставини щодо строку виконання відповідачем зобов`язання по оплаті за кожною видатковою накладною з урахуванням ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, здійсненим судом першої інстанції. Стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за загальний період з 06.07.2021 по 28.11.2022 в сумі 91 159,80 грн та інфляційних втрат за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року в сумі 645 205,32 грн є правомірним.

Доводи апеляційної скарги в частині неправомірного стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат у визначених сумах визнаються колегією суддів необґрунтованими з огляду на їх безпідставність. Апеляційним господарським судом вище зроблений висновок щодо строку виникнення заборгованості та впливу факту реєстрації видаткових накладних у цій справі на нього.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, в частині порушення принципів рівності та змагальності сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.12.2022, зокрема, відкрито провадження у справі №908/2555/22; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10.01.2023; встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

04.01.2023 від відповідача до місцевого господарського суду надійшло клопотання, в якому він просив продовжити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву у справі №908/2555/22, зобов`язати позивача направити на зазначену електронну адресу представника відповідача позовну заяву та документи на підтвердження позовних вимог, відкласти розгляд справи на іншу дату з метою забезпечення права відповідача на подання відзиву на позов та участь у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2023 у справі №908/2555/22 з метою дотримання принципів рівності та змагальності сторін, враховуючи, що відповідач перебуває на тимчасово окупованій території, поштові відділення на якій тимчасово не працюють, продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 20.01.2023; відкладено підготовче засідання на 26.01.2023; зобов`язано позивача протягом двох днів з дня отримання ухвали надіслати на електронну адресу представника відповідача позовну заяву з додатками.

20.01.2023 до місцевого господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він, зокрема, просив провести підготовче засідання, призначене на 26.01.2023, без участі представника відповідача.

25.01.2023 до Господарського суду Запорізької області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 26.01.2023, та продовження строку проведення підготовчого провадження. Клопотання обґрунтоване дією правового режиму воєнного стану та наявністю об`єктивних ускладнених обставин щодо неможливості прибуття до суду у зв`язку з побоюванням щодо власної безпеки.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.01.2023 у справі №908/2555/22 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2023. В цій ухвалі місцевим господарським судом зазначено, що відповідачем не наведено виняткових випадків для продовження строку дії підготовчого провадження, не заявлено про необхідність подання додаткових доказів, їх витребування, звернення до експертної установи; у матеріалах справи наявні відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, позивач просить призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про учать у судовому засіданні 16.02.2023 в режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

15.02.2023 відповідачем подано до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 16.02.2023, обґрунтоване воєнними діями на території Запорізької області та небезпекою для життя при переміщенні для участі у судовому засіданні.

Згідно описової частини оскаржуваного рішення судом першої інстанції визнано можливим розглянути справу в судовому засіданні 16.02.2023 в тому числі за відсутності представника відповідача, відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Принцип рівності в процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справи в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

Як було встановлено, судом першої інстанції продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позов, який був врахований при розгляді справи; відповідачем допущена повторна неявка в судове засідання, що відповідно до п. 2 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України є підставою для розгляду справи за його відсутності незалежно від причин неявки; тому доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції принципів рівності та змагальності господарського судочинства є непідтвердженими.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 у справі №908/2555/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 06.07.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв