ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року Справа № 915/754/21(915/319/23)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, буд. 6, )

до відповідача: Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, 8, )

про стягнення податкового боргу,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Болдуреску О.В.

від відповідача: не з`явився,

встановив:

До Господарського суду Миколаївської області звернулося Головне управління ДПС у Миколаївській області з позовом до Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 31979614,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у КП «ТВКГ» наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 31 979 614,10грн

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/319/23 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою від 27.02.2023 судом постановлено: прийняти позовну заяву до розгляду в межах справи №915/754/21 про банкрутство Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, 8, ідентифікаційний код 31948866) та присвоїти їй номер 915/754/21(915/319/23), відкрити провадження у справі та підготовче засідання у справі призначити на 24 березня 2023 року о 10:50 год. Судом встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

03.04.2023 відповідачем подано до господарського суду відзив на позовну заяву.

Відповідач просить суд відмовити позивачеві у стягненні: штрафу у розмірі 115641 грн на суму грошового зобов`язання 16014304,97 грн, яке виникло у 2011 році; штрафу 1472739,29грн. на суму грошового зобов`язання 16014304,97 грн. за період з вересня 2017 р. по січень 2020р. включно, вказаного у податковому повідомленні-рішенні № 06 від 09.02.2022р.; штрафу 17116290,58,60 грн. на суму грошового зобов`язання 60134170,74 грн. за період з вересня 2017 р. по січень 2020р. включно, вказаного у податковому повідомленні-рішенні № 06 від 09.02.2022р.

Відповідач вважає, що починаючи з 27.05.2022 і на період дії воєнного стану «карантинний» мораторій щодо не застосовування штрафних санкцій, зокрема за порушення вимог законодавства в частині нарахування, декларування та сплати податків, зборів, платежів, не застосовуються. Таким чином, на думку відповідача, перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України зупинився на період з 18.03.2020р. по 27.05.2022р.

З огляду на викладене з моменту нарахування першої штрафної санкції 115641 грн. на суму грошового зобов`язання 462564 грн у 2011 році минуло понад 11 років, що значно перевищує 1095 днів. При цьому позивач вказує, що повідомлення-рішення від 29.11.2011 № було оскаржено у судовому порядку, проте це не означає що воно було скасоване чи зупинено, а отже позивач мав можливість у судовому порядку стягнути штраф у передбачений законом термін.

Що стосується штрафу 1601430,50 грн. на суму грошового зобов`язання 16014304,97 грн. за період з вересня 2017р. по серпень 2021р. включно, відповідач зазначає, що термін 1095 днів скінчився у січні 2020р. На підставі чого правомірно підлягає стягненню штраф лише за лютий 2020р. у розмірі 86490,80 грн. та 42200,41 грн.

Аналогічно і з розміром штрафу 17957802,60 грн. на суму грошового зобов`язання 60134170,74 грн., за період з вересня 2017р. по вересень 2021р. включно, термін 1095 днів скінчився у січні 2020р. На підставі чого правомірно підлягає стягненню штраф лише за лютий 2020р. у розмірі 834806,06 грн. та 6705,96 грн.

Судове засідання у справі № 915/319/23, призначене на 24 березня 2023 року о 10:50, не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою від 03.04.2023 судове засідання у справі призначено на 26 квітня 2023 року о 10:40 год.

12.04.2023 позивачем подано до господарського суду відповідь на відзив відповідача.

Позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Посилаючись на норми пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 57.3 ст. 57, п.522 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України позивач зазначає, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Разом з тим, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18ст.56ПК України). Враховуючи вищезазначене, у ГУ ДПС у Миколаївській області були відсутні підстави для звернення із позовною заявою про стягнення податкового боргу, що визначений податковим повідомлення-рішенням від 29.11.2011 №, до підтвердження правомірності цього рішення постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2021 по справі №400/3488/19. Щодо підстав проведення перевірки позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву, КП «ТВКГ» стверджує, що після внесених змін до ПК України, установлено мораторій на проведення перевірок контролюючими органами, послаблення грошового навантаження зі сплати певних податків і зборів на період упровадженого карантину. Позивач зазначає, що п.522 підрозділу 10 розділу ХХ установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства.

На підставі направлень від 26.11.2021 № 2836/14-29-07-10, № 2837/14-29-07-10, № 2038/14-29-07-10, виданих Головним управлінням ДПС у Миколаївській області та відповідно до ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, у зв`язку з порушенням провадження у справі про визнання банкрутом КП «ТВКГ», про що 17.09.2021 внесено запис до ЄДР про прийняте судове рішення від 31.08.2021 за № 915/754/21, та на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 23.11.2021 № 2116-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП «ТВКГ». Таким чином, позивач вважає, що на дану перевірку не розповсюджується мораторій.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що на дату звернення ГУ ДПС у Миколаївській області із позовною заявою про стягнення податкового боргу у судовому та адміністративному порядку у встановлені чинним законодавством терміни податкові повідомлення-рішення від 09.02.2022 №06, №06 не оскаржено, а відтак зазначена у них сума податкового зобов`язання є узгодженою і підлягає сплаті у десятиденний строк з моменту отримання згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України. Частиною 1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень не є предметом розгляду даної справи. В постанові від 03.02.2022 по справі №560/4343/19 Верховний Суд звертає увагу на те, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевірити правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

Судове засідання у справі № 915/319/23, призначене на 26 квітня 2023 року о 10:40 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою від 01.05.2023 судове засідання у справі призначено на 24 травня 2023 року о 10:40 год.

24.05.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 09 червня 2023 року об 11:40 год.

09.06.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 30 червня 2023 року о 12:30 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався.

У судовому засіданні 30.06.2023 представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

30.06.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів. визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Згідно із пунктом 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України (пп. 41.1.1. п. 41.1.. п 41.4. п.41.5 ст. 41 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2021 відкрито провадження у справі №915/754/21 про банкрутство Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (далі КП «ТВКГ», Боржник), введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Деяка Ярослава Михайловича.

Відповідно до п.1, 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Абзацом 3 ч.8 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

КП «ТВКГ» відповідно до приписів Податкового кодексу України (далі - ПК України) є платником податків.

Як зазначає позивач, в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у КП «ТВКГ» наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 31 979 614,10грн., з яких:

1) податок на додану вартість - 31 979 614,10 грн., а саме:

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 20.09.2021, за період серпень 2021 року, по строку сплати 30.09.2021, у розмірі -496 580,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 19.10.2021, за період вересень 2021 року, по строку сплати 01.11.2021, у розмірі -704 731,00 грн.

- нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення від 29.11.2011 №, у розмірі - 578 205,00 грн. (основний платіж - 462 564,00 грн., штрафні санкції 115 641,00 грн.)

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 22.11.2021, за період жовтень 2021 року, по строку сплати 30.11.2021, у розмірі -724 626,000 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 20.12.2021, за період листопад 2021 року, по строку сплати 30.12.2021, у розмірі -665 944,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2022, за період грудень 2021 року, по строку сплати 31.01.2022, у розмірі -946 250,00 грн.

- нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення від 09.02.2022 №06, у розмірі - 1 601 430,50 грн.

- нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення від 09.02.2022 №06, у розмірі - 17 957 892,60 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 18.02.2022, за період січень 2022 року, по строку сплати 02.03.2022, у розмірі -529 133,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 21.03.2022, за період лютий 2022 року, по строку сплати 30.03.2022, у розмірі -2 155 586,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 20.04.2022, за період березень 2022 року, по строку сплати 02.05.2022, у розмірі -2 281 207,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 21.06.2022, за період травень 2022 року, по строку сплати 30.06.2022, у розмірі -770 273,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 20.07.2022, за період червень 2022 року, по строку сплати 01.08.2022, у розмірі -87 155,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 19.08.2022, за період липень 2022 року, по строку сплати 30.08.2022, у розмірі -377 145,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від

20.09.2022, за період серпень 2022 року, по строку сплати 30.09.2022, у розмірі -576 472,00 грн.

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 19.10.2022, за період вересень 2022 року, по строку сплати 31.10.2022, у розмірі -795 144,00 грн.;

- нараховано відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 18.11.2022, за період жовтень 2022 року, по строку сплати 30.11.2022, у розмірі -730 694,00 грн.

- нараховано відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 09.12.2022, за період жовтень 2022, у розмірі 1 113,00 грн.

- нараховано суму штрафу відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 09.12.2022 у зв`язку з виправленням помилки, у розмірі 33,00 грн.

Предметом спору у даній справі є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення податкової заборгованості/недоїмки в сумі 31979614,10 грн.

При вирішенні даного спору судом враховано наступне.

Відповідно до пп.16.1.3, 16.1.4 ст. 16 ПК України на Відповідача, як на платника податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки і збори в розмірах та у встановлені законами строки.

Відповідно до пп. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до приписів п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПК України. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до ст.203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Податкові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню згідно із п. 56.1.1 ст. 56 ПК України.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 -54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлених цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму грошового зобов`язання.

Разом з тим, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18ст.56ПК України).

Податкове повідомлення-рішення від 29.11.2011 № було оскаржено Відповідачем у судовому порядку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2021 по справі №400/3488/19 підтверджено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи зазначене, суд вважає безпідставними заперечення відповідача, а вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області щодо стягнення податкового боргу, що визначений податковим повідомлення-рішенням від 29.11.2011 №, правомірність якого підтверджена постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2021 у справі №400/3488/19 обґрунтованими.

Стосовно заперечень відповідача щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.522 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

- документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

- фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства.

На підставі направлень від 26.11.2021 № 2836/14-29-07-10, № 2837/14-29-07-10, № 2038/14-29-07-10, виданих Головним управлінням ДПС у Миколаївській області та відповідно до ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, в зв`язку з порушенням провадження у справі про визнання банкрутом КП «ТВКГ», про що 17.09.2021 внесено запис до ЄДР про прийняте судове рішення від 31.08.2021 за № 915/754/21, та на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 23.11.2021 № 2116-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП «ТВКГ».

З зазначеного витікає, що на відносини, пов`язані із проведенням зазначеної перевірки не розповсюджується мораторій.

Крім того, судом враховано, що у судовому та адміністративному порядку у встановлені чинним законодавством терміни податкові повідомлення-рішення від 09.02.2022 №06, №06 не оскаржено, а відтак зазначена у них сума податкового зобов`язання є узгодженою і підлягає сплаті у десятиденний строк з моменту отримання згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Частиною 1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень не є предметом розгляду даної справи.

В постанові від 03.02.2022 у справі №560/4343/19 Верховний Суд звертає увагу на те, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевірити правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

Спеціальний порядок стягнення податкового боргу з платників податків регулюється, зокрема, статтями 87, 95-99 Податкового кодексу України.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 статті 87 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Відповідно до статті статей 100, 101 ПК України зазначений податковий борг Відповідача не підлягає списанню або розстроченню (заява на розстрочення боргу не подавалася).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, податковий борг підтверджується податковими повідомленнями - рішеннями, які містяться в матеріалах справи, докази погашення податкового боргу у матеріалах справи відсутні, відсутні докази оскарження податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно частин 3-4 статі 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, ніж доводи відповідача в їх спростування, в підтвердження яких останній не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі, який підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України в сумі 479694,21 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, 8, ) до Державного бюджету України податковий борг у розмірі 31 979 614,10 грн шляхом стягнення коштів з розрахунків платника податків у банках, що обслуговують Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство.

3. Стягнути з Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, 8, ) до Державного бюджету України 479694,21 грн витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5.Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

6.Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

позивач: Головне управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, буд. 6, код ЄДРПОУ 4104027),

відповідач: Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, 8, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано судом 07.07.2023.

Суддя В.О.Ржепецький