ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Справа № 926/1792/23
За позовом Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг"

про визнання недійсними договорів у частині включення до їх ціни податку на додану вартість та стягнення безпідставно сплаченої суми в розмірі 161 314,63 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Паращук Д.В.

Представники сторін:

Від позивача Ісаєва І.В.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг про визнання недійсними договорів у частині включення до їх ціни податку на додану вартість та стягнення безпідставно сплаченої суми в розмірі 161 314,63 грн.

Позов обґрунтований, тим що 10 березня 2022 між Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг (Постачальник) укладено Договори №4 та №5 про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

В подальшому, 29 березня 2022 між Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг укладено ще два Договори №265/46 та №264/47 про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

За умовами укладених Договорів, Постачальник зобов`язався передати Покупцю Товар, зокрема бензин та дизельне правило, а Покупець оплатити та прийняти Товар.

Далі позивач стверджує, що включення до договірної ціни податку на додану вартість не за нульовою ставкою суперечить законодавству.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2023 року, судову справу № 926/1792/23 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 01 травня 2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року відкладено підготовче судове засідання на 05 червня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі № 926/1792/23; призначено справу до розгляду по суті на 03 липня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні 03 липня 2023 року підтримала позов у повному обсязі.

Відповідач яку належного представника в судове засідання 03 липня 2023 року вкотре не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (аудіозапис).

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Так, 10 березня 2022 року між Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг (Постачальник) укладено Договір № 4 та № 5 про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

В подальшому, 29 березня 2023 року між Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лівайн Торг (Постачальник) укладено Договір № 265/46 та № 264/47 про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

Дослідивши зазначені договори, судом встановлено, що вони є аналогічними за своїм змістом, окрім пунктів 1.1., 3.3, в яких зазначено назву та кількість Товару, а також ціну Договору.

Відповідно до пункту 1.1 укладених Договорів, Постачальник зобов`язується передати Покупцю, а Покупець оплатити та прийняти:

- За Договором № 4 Товар, код згідно ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, зокрема, бензин А-95 у кількості 8 000 літрів та дизельне паливо у кількості 6 000 літрів;

- За Договором № 5 Товар, код згідно ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, зокрема, бензин А-95 у кількості 6 000 літрів, бензин А-92 у кількості 1 000 літрів та дизельне паливо у кількості 2 000 літрів;

- За Договором № 265/46 Товар, код згідно ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, зокрема, бензин А-95 у кількості 7 000 літрів та дизельне паливо у кількості 6 000 літрів.

- За Договором № 264/47 Товар, код згідно ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, зокрема, бензин А-95 у кількості 1 250 літрів.

За своєю правовою природою укладені договори є договорами поставки.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 зазначених Договорів, ціни встановлюються в національній валюті України за 1 (один) літр, включаючи ПДВ. Ціна за одиницю Товару за даним Договором визначена у Специфікації (Додаток 1).

Пунктом 3.3 Договору № 4 встановлено, що ціна Договору складає 470 000,00 грн., у тому числі ПДВ 78 333,33 грн. Специфікацією, яка є Додатком 1 до Договору № 4, також визначено, що до ціни Товару за Договором включено ПДВ (20 %), що відповідає 78 333,33 грн.

Згідно пункту 3.3 Договору № 5, ціна Договору складає 303 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 500,00 грн. Специфікацією, яка є Додатком 1 до Договору № 5, визначено, що до ціни Товару за Договором включено ПДВ (20 %), що відповідає 50 500,00 грн.

Відповідно до пункту 3.3 Договору № 265/46, ціна Договору складає 454 000,00 грн., у тому числі ПДВ 29 700,93 грн. Специфікацією, яка є Додатком 1 до Договору № 265/46, визначено, що до ціни Товару за Договором включено ПДВ (7 %), що відповідає 29 700,93 грн.

Пунктом 3.3 Договору № 264/47 встановлено, що ціна Договору складає 42 500,00 грн., у тому числі ПДВ 2 780,37 грн. Специфікацією, яка є Додатком 1 до Договору № 264/47, визначено, що до ціни Товару за Договором включено ПДВ (7 %), що відповідає 2 780,37 грн.

Відповідно до пункту 10.1 Договорів, вони набирають чинності з дати підписання і діє по 31 грудня 2022 рік (Договори №№ 4, 5) та 24 квітня 2022 рік (Договори №№ 265/46, 264/47).

На виконання умов укладених Договорів №№ 4, 5, 265/46, 264/47, Постачальником поставлено Покупцеві Товар на суму: 470 000,00 грн (у тому числі ПДВ 20 % 78 333,33 грн); 303 000,00 грн (у тому числі ПДВ 20 % 50 500,00 грн); 454 000,00 грн (у тому числі ПДВ 7 % 29 700,93 грн); 470 000,00 грн (у тому числі ПДВ 20 % 78 333,33 грн).

Факт поставки підтверджуються видатковими накладними № 0172/0001150 від 10 березня 2022 року, № 0172/0001151 від 10 березня 2022 року, № 0172/0001152 від 10 березня 2022 року, № 0172/0001153, № 0172/0001813 від 29 березня 2022 року, № 0172/0001812 від 29 березня 2022 року, № 0172/0001810 від 29 березня 2022 року, № 0172/0001811 від 29 березня 2022 року.

В свою чергу, відповідно платіжних доручень №№ 162, 163 від 10 березня 2022 року, №№ 164, 165 від 10 березня 2022 року, №№ 227, 226 від 30 березня 2022 року, №№ 224, 225 від 30 березня 2022 року, Покупцем в повному обсязі оплачено отриманий Товар за Договорами №№ 4, 5, 265/46, 264/47 на загальну суму 1 697 000,00 грн (в тому числі ПДВ 161 314,63 грн).

Управління СБУ в Чернівецькій області неодноразово зверталось до відповідача з листами № 75/19/491 від 27 липня 2022 року, № 75/21-716 від 18 жовтня 2022 року, № 75/19/1001 від 19 грудня 2022 року з обґрунтуваннями та проханнями повернути суму ПДВ чи збільшення поставленого товару на різницю в сумі податку на додану вартість, а також з пропозиціями внести зміни до Договорів шляхом укладанням Додаткових угод.

Докази реагування на зазначені вище листи в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому, статтею 29 ГПК України визначено вимоги, за якими право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу.

Так, згідно частини 5 статті 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно пункту 5.2. Договорів, місце передачі Покупцю талонів та/або скретч-карт: м. Чернівці, вул. Шевченка, 1А. Місце поставки (місце фактичної заправки автотранспорту Покупця) АЗС. Постачальник несе всі ризики щодо втрати чи пошкодження Товару до його передачі Покупцю згідно умов Договору.

Відтак, оскільки місцем виконання Договорів, так само, як і місцем їх укладання, є АДРЕСА_1 , позивач правомірно звернувся з даним позовом до Господарського суду Чернівецької області.

Згідно з положеннями статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин 1, 3, 5 статті 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відповідно до статті 11 Закону України Про ціни і ціноутворення, вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

В той же час, 02 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 178 Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану.

Відповідно до пунктів 1, 2 зазначеної постанови КМУ, до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

За змістом підпунктів а), б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Згідно із підпунктом г) підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України, за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 1, 9 Закону України Про Службу безпеки України, Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України. Систему Служби безпеки України складають Центральне управління СБУ, підпорядковані йому регіональні органи, органи військової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України.

Згідно статті 11 Закону України «Про Службу безпеки України» з метою ефективного виконання своїх завдань Службою безпеки України створюються її; регіональні органи: обласні управління Служби безпеки України.

Служби безпеки України у Чернівецькій області є регіональним органом Служби безпеки України, який виконує визначені законодавством України завдання СБУ на території та об`єктах здійснення своїх повноважень.

Джерелом фінансування закупівель, що здійснюються Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області є кошти державного бюджету, як наслідок, оплата товару здійснена за рахунок таких коштів.

Судом встановлено, що Договори про закупівлю товарів №4, № 5 від 10 березня 2022 та № 265/46, № 264/47 укладено між Управління Служби безпеки України у Чернівецькій області, як покупцем, та ТОВ "Лівайн Торг", як постачальником, після прийняття постанови КМУ №178 від 02 березня 2022 року Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану.

При цьому, як вбачається з пунктів 3.1. Договорів, Специфікацій, які є Додатками № 1 до Договорів № 4, № 5, сума договорів включає в себе ПДВ (20 %) та Специфікацій, які є Додатками до Договорів № 265/46, 264/47, сума договорів включає в себе ПДВ (7 %).

Таким чином, оскільки замовником товару за Договорами про закупівлю товарів №№ 4, 5, 265/46, 264/47 виступає регіональний орган Служби безпеки України, пункт 3.2 Договорів та Специфікації до них суперечить постанові КМУ №178 від 02 березня 2022 року у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 20 % та 7 %, а не за нульовою ставкою.

Водночас, судом прийнято до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2021 року у справі № 910/12764/20 про те, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Відтак, Верховний Суд у вказаній постанові відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справи №922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору), та зазначив про незгоду із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16, від 08.08.2019р. у справі № 911/1626/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними договорів у частині включення до їх ціни податку на додану вартість.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання стягнути з відповідача безпідставно сплачену суму в розмірі 161 314,63 грн, суд зазначає таке.

За положеннями статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

З огляду на те, що відповідачем сума податку на додану вартість у розмірі 161 314,63 грн. отримана за товар, який підлягав оподаткуванню за нульовою ставкою, дана сума коштів є перерахованою поза межами договірних платежів та має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення безпідставно сплаченої суми в розмірі 161 314,63 грн

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1, 2 статті 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 20, 73, 74, 123, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними: пункти 3.1., 3.3. Договору № 4 від 10 березня 2022 року, пункти 1, 2 Специфікації - Додатку 1 до Договору № 4 від 10 березня 2022 року - у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість; пункти 3.1., 3.3. Договору № 5 від 10 березня 2022 року, пункти 1, 2, 3 Специфікації - Додатку 1 до Договору № 5 від 10 березня 2022 року - у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість; пункти 3.1., 3.3. Договору № 265/46 від 29 березня 2022 року, пункти 1, 2 Специфікації - Додатку 1 до Договору № 265/46від 29 березня 2022 року - у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість; пункти 3.1., 3.3. Договору № 264/47 від 29 березня 2022 року, пункт 1 Специфікації - Додатку 1 до Договору від 29 березня 2022 року № 264/47 - у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІВАЙН ТОРГ (49000, м. Дніпро, вул. Мандариківська, 47, оф. 503, ) на користь Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області (58001, м. Чернівці, вул. Шевченка, 1-А, ) кошти у сумі 161 314,63 грн., безпідставно сплачені за умовами Договорів про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 4, № 5 від 10 березня 2022 року та № 265/46, № 264/47 від 29 березня 2022 року, а також 5 368,00 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 07 липння 2023 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк