ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. Справа№ 910/5402/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Заплішна О.Д.,

від відповідача - Макєєв Є.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №910/5402/23 (суддя - Морозов С.М.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про визнання укладеними договорів.

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 у справі №910/5402/23 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" із доданими додатками повернуто без розгляду.

Так, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що подана позовна заява, як зустрічна, не є такою в розумінні статті 180 Господарського процесуального кодексу України, що в силу наведеного вище свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом у справі №910/5402/23, в зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду.

Апелянт вказує, що зустрічний позов є пов`язаним з первісним та їх спільний розгляд є доцільним.

В судовому засіданні 19.06.2023 представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частини 1, 2 ст.180 ГПК).

Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі №910/6070/21 зазначив, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: обидва позови взаємопов`язані; спільний їх розгляд є доцільним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 вказала, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятися у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі №910/6070/21 вказав, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятися у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні й ті ж самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору / спорів між сторонами.

Предметом первісного позову є вимоги про визнання укладеними Договору про відступлення прав вимоги №GL18N212456_ПВ/1 та Договору купівлі-продажу майнових прав №GL18N212456_МП/1, в редакції, запропонованій позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року №910/1935/20, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 року №910/1935/20, яким Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" зобов`язано укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" договір відступлення права вимоги на підставі результатів відкритих торгів (аукціону) по лоту №GL18N212456, що відбулися 22.11.2019 та зафіксовані протоколом №UA-EA-2019-10-09-000083-b від 20.12.2019.

В свою чергу, предметом зустрічного позову є вимоги про визнання укладеними з Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" Договору про відступлення прав вимоги №GL18N212456_ПВ/1 та Договору купівлі-продажу майнових прав №GL18N212456_МП/1, в редакції, запропонованій позивачем за зустрічним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову позивач за ним також посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року №910/1935/20, змінене постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 року №910/1935/20, та просить визнати укладеними договори, проте в запропонованій ним редакції.

Суд першої інстанції повернення зустрічного позову мотивував тим, що задоволення зустрічного позову не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Задоволення зустрічного позову не потягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково за заявлений в позові період з урахуванням положень п. 5 ст. 188 ГК України.

Колегія суддів вважає наведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, задоволення зустрічного позову та визнання укладеними Договору про відступлення прав вимоги №GL18N212456_ПВ/1 та Договору купівлі-продажу майнових прав №GL18N212456_МП/1, в редакції, запропонованій позивачем за зустрічним позовом, виключатиме задоволення первісних позовних вимог та визнання укладеними таких же договорів, проте в іншій редакції (редакції позивача), оскільки умови договорів (які стосуються одних і тих же відкритих торгів (аукціону) лоту №GL18N212456, що відбулися 22.11.2019 та зафіксовані протоколом №UA-EA-2019-10-09-000083-b від 20.12.2019), якщо вони будуть визнані укладеними одночасно в редакції, як позивача, так і відповідача, будуть суперечити один одному.

До того ж колегія суддів вважає, що існує доцільність розгляду таких позовів в одному провадженні, що сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору між сторонами.

Так, окремий розгляд первісної та зустрічної позовних заяв призведе до недотриманням принципу процесуальної економії господарського судочинства, оскільки матиме наслідком паралельні судові процеси, збільшить кількість судових рішень, які ймовірно будуть предметом апеляційного та касаційного оскаржень, та потенційно може призвести до прийняття рішень про визнання укладеними вказаних договорів одночасно в редакціях позивача та відповідача.

Принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують усі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства варто вважати:

- вимогу оперативного розгляду справи;

- вимогу економного використання процесуальних засобів судом учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №923/398/14, від 30.01.2019 у справі №912/2185/16(912/3192/17), від 28.11.2022 у справі №907/749/19.

Отже, у даному випадку наявні всі п`ять умов, які наведені у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №910/6070/21, як такі, що свідчать про пов`язаність та доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів.

За наведених обставин, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки застосування у даному випадку положень частини ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №910/5402/23 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №910/5402/23 скасувати.

3. Справу №910/5402/23 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 26.06.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко