ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"10" липня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/920/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ" за вх. № г.с. 01-44/2242/23 від 07.07.2023 про вжиття заходів забезпечення позову

по справі №906/920/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Індустрія Кантріінвестбуд"

про стягнення 20 078 672,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 20078672,02 грн. заборгованості, з яких:

- 12 127 686,60 грн. заборгованість за договором № 0508-2022-С від 05.08.2022: 9797142,59 грн. основний борг, 1963110,86 грн. пеня, 367433,17 грн. інфляційні;

- 7950985,43 грн. заборгованість за договором № 1008/2022 від 10.08.2022: 5939288,43 грн. основний борг, 1788949,24 грн. пеня, 222747,76 грн. інфляційні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення умов договорів субпідряду на виконання будівельних робі № 0508-2022-С від 05.08.2022 та № 1008/2022 від 10.08.2022 не оплатив виконані та прийняті роботи.

Разом з позовом позивач подав суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 01-44/2242/23 від 07.07.2023), відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна Індустрія Кантріінвестбуд" в межах ціни позову - 20078672,02 грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову - до набрання законної сили судовим рішенням по суті спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Також позивач зазначив, що сума заборгованості відповідача перед позивачем є значною (20078672,02 грн.) , що значно перевищує розмір статутного капіталу ТОВ "БІК", який становить 250 200 грн.

Крім цього, позивач просив врахувати, що у власності ТОВ "БІК" відсутнє рухоме та/або нерухоме майно на яке можливе звернення стягнення з метою подальшого виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача у цій справі.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заяви, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом цієї норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19 та від 14.02.2020 у справі № 916/2278/19.

Разом із цим, частинами 1, 2 статті 144 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

У постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18 зазначено, що відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Водночас, звернувшись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, в межах ціни позову в розмірі 20078672,02 грн. у банківських установах, позивачем не надано інформації про наявність у відповідача банківських рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті.

Разом з тим, посилання позивача на розмір статутного капіталу ТОВ "БІК" у розмірі 250200,00 грн., а також відсутність зареєстрованого нерухомого майна не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки такі посилання є лише припущенням.

Аналіз наведених позивачем обґрунтувань доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на усі банківські рахунки відповідача, не дає підстав вважати, що є необхідність у забезпеченні позову.

Позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт, що грошові кошти можуть зникнути або зменшитись у кількості. Також позивачем не наведено жодних інших обставин, що можуть ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позову, зокрема: наявність інших судових рішень щодо стягнення значних сум заборгованості з відповідача у інших справах, сплата коштів за виконані роботи підрядником тощо.

По суті подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення від виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи наведене, за відсутності доказів у підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БІК" про вжиття заходів забезпечення позову у справі не підлягає до задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відому у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ" в задоволенні заяви (вх. № г.с. 01-44/2242/23 від 07.07.2023) про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України та п. 17.5) Перехідних положень ГПК України.

Ухвала суду підписана: 10.07.2023.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком. з повід.)