ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
29.06.2023 року м.Дніпро Справа № 912/551/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)
суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,
при секретарі судового засідання Михайловій К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" про розподіл судових витрат у справі № 912/551/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело"
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Каплунова Сергія Володимировича
про усунення перешкод
Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Каплунова Сергія Володимировича (з урахуванням заяв про зміну предмету позову) просить усунути Товариству з обмеженою відповідальністю Українське Біоджерело (Ідентифікаційний код: 39333437) перешкоди у користуванні нерухомим майном, що належить йому на праві власності шляхом виселення Фізичної особи - підприємця КАПЛУНОВА Сергія Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1 ) з комплексу будівель і споруд загальною площею 1832.9 кв.м, який складається з наступних складових частин: сторожка А загальна площа (кв.м): 21.3, матеріали стін: цегла; контора Б загальна площа (кв.м): 154.4, матеріали стін: цегла; навіс В матеріали стін: метал; погріб Г; вагова Д; майстерня Е загальна площа (кв.м): 348.6, матеріали стін: цегла; заправка Ж загальна площа (кв.м): 28.8, матеріали стін: цегла; вбиральня З; колодязь К; склад Л загальна площа (кв.м): 266.8, матеріали стін: цегла; гараж М загальна площа (кв.м): 623.9, матеріали стін: цегла; майстерня-гараж Н загальна площа (кв.м): 389.1, матеріали стін: цегла; навіс П; склад для зберігання с/г продукції Р; огорожа №1; тік 1; сарай з прибудовою для с/г інвентарю, У,у; топкова Т; вольєр Ф; погріб С; зерноочисний сушарний пункт X.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2023 у справі № 912/551/22:

-позовні вимоги задоволено частково;

-усунуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" (код ЄДР 39333437) перешкоди у користуванні нерухомим майном, що належить йому на праві власності шляхом виселення Фізичної особи - підприємця КАПЛУНОВА Сергія Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1 ) з комплексу будівель і споруд загальної площі 1832.9 кв.м (адреса: Кіровоградська обл., Долинський р., м. Долинська, Східно-об`їзне шосе, будинок 6), з наступних складових частин:

- сторожка А загальна площа (кв.м): 21.3, матеріали стін: цегла;

- контора Б загальна площа (кв.м): 154.4, матеріали стін: цегла;

- навіс В матеріали стін: метал;

- погріб Г;

- вагова Д;

- заправка Ж загальна площа (кв.м): 28.8, матеріали стін: цегла;

- вбиральня З;

- колодязь К;

- склад Л загальна площа (кв.м): 266.8, матеріали стін: цегла;

- гараж М загальна площа (кв.м): 623.9, матеріали стін: цегла;

- майстерня-гараж Н загальна площа (кв.м): 389.1, матеріали стін: цегла;

- навіс П;

- склад для зберігання с/г продукції Р;

- огорожа №1;

- тік 1;

- сарай з прибудовою для с/г інвентарю, У,у;

- топкова Т;

- вольєр Ф;

- погріб С;

- зерноочисний сушарний пункт X;

-стягнуто з Фізичної особи-підприємця Каплунова Сергія Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" 2 481,00 грн судового збору та 16 989,30 грн витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи;

-в решті позову відмовлено.

Фізична особа-підприємець Каплунов Сергій Володимирович подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2023 у справі № 912/551/22, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В відзиві позивача зазначено, що витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції складають 50 000, 00 грн.

У судовому засіданні 25.05.2023 позивач зазначив, що докази понесення цих витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2023 у справі № 912/551/22 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каплунова Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2023 у справі № 912/551/22 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2023 у справі № 912/551/22 залишено без змін; витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднесено на апелянта.

01.06.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000, 00 грн.

Отже, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2023 у справі питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не вирішено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 розгляд питання про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" призначено в судове засідання на 29.06.2023 о 16:30 год.

23.06.2023 від відповідача надійшло заперечення проти заяви про прийняття додаткового рішення.

В судове засідання 29.06.2023 відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Частиною 1 статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (див пункт 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2023 Адвокатське бюро "Глазков та партнери" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське біоджерело" уклали договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 149, відповідно до умов якого виконавець за дорученням клієнта зобов`язується надавати йому професійну правничу (правову) допомогу, відповідно до умов даного Договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується сплатити (внести) виконавцю гонорар. Метою даного Договору є представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства. а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Професійна правнича (правова) допомога за умовами даного Договору надається безпосередньо виконавцем, в особі Керуючого (керівника) або іншого адвоката призначеного виконавцем на власний розсуд.

Розділом 3 договору передбачено розмір та порядок внесення гонорару, порядок прийняття наданих послуг.

Розмір гонорару та порядок його внесення погоджується між Сторонами окремо та викладається в додатковій угоді до даного Договору або безпосередньо в акті наданих послуг та/або рахунку-фактурі.

На визначення розміру оплати професійної правничої (правової) допомоги, винагороди (гонорару) виконавця впливають кількість витраченого спеціалістом часу, ступінь важкості справи/послуги. обсяг правових послуг.

Оплата винагороди (гонорару) виконавця здійснюється клієнтом шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок виконавця протягом 3-х робочих днів з моменту підписання акта наданих послуг, в разі якщо клієнт здійснює передоплату протягом 3-х робочих днів па підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури.

Клієнт зобов`язаний підписати наданий виконавцем акт наданих послуг або відмовитись від його підписання висунувши обґрунтовані зауваження щодо наданих послуг протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання. В разі якщо клієнт не підпише акту наданих послуг протягом 3-х робочих днів, послуги вважаються прийнятими ним без зауважень та відповідно у клієнта виникає грошове зобов`язання сплатити виконавцю суму зазначену в такому акті.

Між сторонами договору підписано акт наданих послуг № 5 від 26.05.2023 на суму 70 000, 00 грн., в якому наведено перелік наданих послуг:

- правовий аналіз рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2023 у справі № 912/551/22 5 годин;

- правовий аналіз апеляційної скарги ФОП Каплунова С.В. від 21.02.2023 по справі № 912/551/22 10 годин;

- підготовка та подання до Центрального апеляційного господарського суду відзиву від 28.03.2023 на апеляційну скаргу по справі № 912/551/22 15 годин;

- участь в судових засіданнях по справі, в тому числі відрядження в м. Дніпро 25.05.2023 3 години.

Всього витрачено часу 33 годин, розмір гонорару є фіксованим і складає 70 000, 00 грн.

В матеріалах справи наявний ордер про представництво в Центральному апеляційному господарському суді інтересів позивача адвокатом Глазковим А.С.

Зазначеним адвокатом були подані відзив на апеляційну скаргу, також адвокат був присутній в двох судових засіданнях - 30.03.2023 та 25.05.2023.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач подав заперечення щодо заявлених відповідачем витрат на оплату правничої допомоги.

Так відповідач зазначає, що позивачем не доведено, що постанова має неточності і судом не вирішено питання про розподіл витрат за поданими доказами у заявленому розмірі. Позивачем у заяві про розподіл судових витрат подано нові докази та заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які у процесі розгляду справи та у визначені строки не заявлялися, прийняття таких доказів судом після ухвалення судового рішення та з пропуском встановленого строку свідчитиме про порушення судом принципів рівності судового процесу. Також, відповідач зазначає, що вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу із визначенням їх конкретного розміру заяви по суті справи не містять.

Доводів щодо неспівмірності заявлених витрат заперечення не містять.

Колегія суддів не погоджується, що поданий позивачем акт порушує принцип рівності та змагальності сторін. Оскільки подання доказів понесення витрат на правничу допомогу після прийняття рішення у справі, за умови своєчасного заявлення про це стороною, узгоджується з нормами ГПК України. Решта доводів заперечень спростовується вищенаведеними обставинами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України колегія суддів з власної ініціативи не вбачає підстав для присудження на користь позивача всіх його витрат на професійну правову допомогу.

Як зазначено вище, в акті встановлено фіксований розмір вартості правової допомоги за надання професійної правничої допомоги у справі в розмірі 70 000,00 грн.

Зазначене не суперечить вимогам законодавства, зокрема положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Однак, такий фіксований розмір вартості адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у встановленому розмірі з іншої сторони. В будь-якому разі розмір витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Дослідивши перелік послуг відповідно наданого відповідачем акту виконаних робіт, а також матеріали справи, судом встановлено, що адвокатом витрачено час на підготовку відзиву на апеляційну скаргу та участь у двох судових засіданнях. При цьому загальна сума витрат на адвокатські послуги, складає 70 000 грн, що виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Не є співмірним визначений сторонами розмір гонорару складності справи, обсягу документів та часу витраченому адвокатом на надання правничої допомоги. Окрім того, на даному етапі здійснюється апеляційний перегляд справи, вказаний адвокат обізнаний з обставинами даної справи, у адвоката була відсутня необхідність здійснювати пошук доказів, судової практики та формувати правову позицію; нових заперечень/обставин та нових доказів позивачем в апеляційній скарзі не наведено.

Аналізуючи зміст акту наданих послуг суд приходить до висновку, що обсяг послуг вказаних у ньому є завищений. Час витрачений на правовий аналіз рішення суду (5 годин) та правовий аналіз апеляційної скарги (10 годин) є явно перебільшеним. Окрім того вказана діяльність охоплюється часом підготовки відзиву на апеляційну скаргу - 15 годин, яка виділена окремою послугою, та також є завищеною, враховуючи обсяг та зміст поданого відзиву.

Таким чином, враховуючи вищевказане, заявлені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру і їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, у зв`язку з чим виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, факт відмови у задоволенні апеляційної скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі у суді апеляційної інстанції та стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, в стягненні решти суми витрат суд відмовляє, оскільки такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні з необхідним обсягом правничих послуг на етапі апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст. 123, 127, 129, 244, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та прийняття додаткового рішення у справі № 912/551/22 задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Каплунова Сергія Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Біоджерело" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн.

В решті вимог відмовити.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.07.2023

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко