ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. Справа№ 910/8384/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р.

у справі № 910/8384/22 (суддя - Котков О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна" (далі - ТОВ "ТК "Євротранс Україна") про стягнення плати за користування вагонами в розмірі 181 988,16 грн та збору за зберігання вантажу у сумі 6121,20 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані посиланням на несвоєчасне забиранням відповідачем вагонів на свою під`їзну колію, у зв`язку з чим виникли підстави для нарахування додаткових зборів і плат, заявлених до стягнення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. у справі № 910/8384/22 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ "ТК "Євротранс Україна" 08.02.2023 р. подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що суд першої інстанції в порушення статей 236-238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) виніс незаконне та необґрунтоване рішення, як таке, що не ґрунтується на засадах верховенства права, не з`ясував обставини, що мають значення для повного та всебічного розгляду справи на які посилався відповідач як на підставу своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, недоведені обставини, які мають значення для справи, визнав встановленими, висновки, які суд першої інстанції виклав у своєму рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, а також вирішив справу та виніс рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивачем не надано доказів в обґрунтування наявності вини відповідача в затримці вагонів та не наведено наявності обставин, відповідно до яких саме останній має відшкодовувати відповідні витрати.

Також у тексті апеляційної скарги ТОВ "ТК "Євротранс Україна" викладено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8384/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "ТК "Євротранс Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/8384/22.

До суду 22.02.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/8384/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2022 р. задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. та поновлено ТОВ "ТК "Євротранс Україна" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ТК "Євротранс Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. у справі № 910/8384/22 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі частини 10 статті 270 ГПК України. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. у справі № 910/8384/22.

До суду 14.03.2023 р. від АТ "Укрзалізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

АТ "Укрзалізниця" (перевізник) та ТОВ "ТК "Євротранс Україна" (замовник) шляхом обміну заявою від 20.03.2020 р. № 40637393/2020-001 про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору та повідомленням від 01.10.2021 р. № 99-44466436/2021-0001 укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1.5 договору замовник зобов`язався відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини.

У лютому 2022 року за накладними № 42410126, № 42410183, № 42410167, № 42410209, № 42410035, № 42410258, № 42410191, № 42410217, № 42409896, № 42410225, № 42409755, № 42409797, № 42409904, № 42409888, № 42409821, № 42410266, № 42396457, № 42396465, № 42396507, № 42396523, № 42396549, № 42396531, № 42396556, № 42396390, № 42396440, № 42396382, № 42396408, № 42396432, № 42396424, № 42396416, № 42396093, № 42396358, № 42396366, № 42396044, № 42396051, № 42396242, № 42396135, № 42396200, № 42396218, № 42396259, № 42396234, № 42396267, № 42396275, № 42396333, № 42396341 залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача АТ "Південний ГЗК" порожні власні вагони (номери вагонів зазначено в розрахунку суми позову - додаток 1).

На шляху прямування, згідно з вимогами пунктів 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 р. за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів від 25.02.2022 р. № 167 та від 26.02.2022 р. № 176 через зайнятість колій станції призначення Кривий Ріг у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем АТ "Південний ГЗК" на свою під`їзну колію.

Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг неприйнятих АТ "Південний ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу.

За фактом затримки станціями Красний Шахтар, Вісунь у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а від 25.02.2022 р. № 10, від 04.03.2022 р. № 10, від 26.02.2022 р. № 4, від 05.03.2022 р. № 4 та акти загальної форми ГУ-23 від 25.02.2022 р. № 21, від 04.03.2022 р. № 22, від 26.02.2022 р. № 12, від 05.03.2022 р. № 13.

На шляху прямування відповідно до листів ТОВ "ТК "Євротранс Україна" від 02.03.2022 р. № 004/д.в. та від 02.03.2022 р. № 005/д.в. вагони № 62891668, № 63469670, № 63893382, № 64236888, № 64237886, № 56855521, № 56855554, № 56850050, № 63528632, № 63554026, № 63554463, № 55633622, № 63285720, № 55081368, № 55120760, № 61515730, № 62974888, № 63009666, № 63116610, № 63116305, № 63116339, № 63469712, № 64237654, № 64237449, № 64237829, № 64238306, № 56833577, № 55634042, № 53252953, № 61636262, № 53502381, № 61663324, № 63554141, № 56846322, № 63396600 переадресовано на станцію Вечірній Кут на адресу ПАТ "Суха Балка".

За весь час затримки вагонів, на підставі актів ГУ-23а та ГУ-23 залізницею було розраховано плату за користування спірними вагонами в сумі 181 988,16 грн та збір за зберігання вантажу в сумі 6 121,20 грн накопичувальними картками ФДУ-92 № 09030088 та № 09030092.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем зазначених сум плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р., та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. (з подальшими змінами) вантаж - це матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно зі статтею 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Статтею 119 Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не мав можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на коліях вагонів, що прибули на адресу раніше та своєчасно не забиралися на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в актах загальної форми ГУ-23 станції Кривий Ріг.

Відповідно до статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони можуть подаватися без попереднього повідомлення.

АТ "Укрзалізниця" повідомила вантажовласника про готовність залізниці передати на його під`їзну колію вагони щодо яких станцією Кривий Ріг складено акти загальної форми. Відповідні записи-повідомлення відображено в книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ГУ-2.

Згідно з пунктом 2 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 р. за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил).

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Пунктом 4 Правил користування вагонами встановлено, зокрема, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера) (пункт 5 Правил користування вагонами).

Відповідно до пункту 6 Правил користування вагонами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колії, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях (пункт 7 Правил користування вагонами).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 Правил користування вагонами).

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (пункт 9 Правил користування вагонами).

Відповідно до пункту 10 Правил користування вагонами облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на шляху прямування, згідно з вимогами пунктів 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами, вагони було затримано на підставі наказів від 25.02.2022 р. № 167 та від 26.02.2022 р. № 176 через зайнятість колій станції призначення Кривий Ріг у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем АТ "Південний ГЗК" на свою під`їзну колію.

В подальшому, згідно з листами ТОВ "ТК "Євротранс Україна" № 004/д.в. від 02.03.2022 р. та № 005/д.в. від 02.03.2022 р. вагони № 62891668, № 63469670, № 63893382, № 64236888, № 64237886, № 56855521, № 56855554, № 56850050, № 63528632, № 63554026, № 63554463, № 55633622, № 63285720, № 55081368, № 55120760, № 61515730, № 62974888, № 63009666, № 63116610, № 63116305, № 63116339, № 63469712, № 64237654, № 64237449, № 64237829, № 64238306, № 56833577, № 55634042, № 53252953, № 61636262, № 53502381, № 61663324, № 63554141, № 56846322, № 63396600 переадресовано на станцію Вечірній Кут на адресу ПАТ "Суха Балка".

Згідно з пунктом 12 Правил переадресування вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 р. за № 794/5985, оплата провізних та інших платежів при переадресуванні може здійснюватись як на станції переадресування, так і на станції призначення, що обумовлюється в наказі на переадресування вантажу.

Пунктом 13 Правил переадресування вантажу визначено, що якщо вантаж очікує переадресування у вагоні на місці загального користування впродовж терміну, що перевищує термін безкоштовного зберігання, встановлений статтею 46 Статуту залізниць, вантажовласник (експедитор), крім плати за користування вагоном, сплачує залізниці плату за зберігання вантажу, встановлену тарифом. Таким же чином нараховується плата за користування вагонами та плата за зберігання вантажу у разі переадресування його під час перевезень.

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644.

Відповідно до пункту 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання у вагонах у разі затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Згідно з пунктом 9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним пунктом 2 Розділу III Збірні тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого Наказом Мінтрансзв`язку України від 26.03.2009 р. № 317.

Пунктом 2.1 пункту 2 Тарифного керівництва № 1 передбачено окремі ставки збору:

- при зберігання вантажів у вагонах - 4,00 грн за одну тонну;

- за зберігання рухового складу на своїх осях - 5,90 грн. за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.

На підставі актів ГУ-23а та ГУ-23 залізницею було розраховано плату за користування спірними вагонами в сумі 181 988,16 грн та збір за зберігання вантажу в сумі 6 121,20 грн накопичувальними картками ФДУ-92 № 09030088 та № 09030092.

Як вбачається з матеріалів справи, накопичувальні картки ФДУ-92 відповідачем було підписано із запереченнями щодо нарахування плати за користування та збору за зберігання, посилаючись на введений указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року воєнний стан.

Водночас, місцевий господарський суд вірно зазначив, що вказані твердження не можуть бути підставою для звільнення відповідача від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, оскільки наведені обставини не підпадають під випадки звільнення від плати за користування вагонами, наведеними в пункті 16 Правил користування вагонами та контейнерами та не входять до Переліку виняткових умов, зазначених в телеграмних розпорядженнях від 05.04.2022 р. № ЦМ-13/693 та від 24.02.2022 р. № ЦЦО/99.

Твердження відповідача про відсутність його вини у затримці прийняття вагонів, як на підставу звільнення його від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є необґрунтованими, оскільки за умовами пункту 2.1.5 договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо оплати витрат, пов`язаних із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника та за приписами пункту 13 Правил користування вагонами і контейнерами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Як зазначалось вище, у пункті 12 Правил переадресування вантажів встановлено, що оплата провізних та інших платежів при переадресування може здійснюватись як на станції переадресування, так і на станції призначення, що обумовлюється в наказі на переадресування вантажу.

Листами від 02.03.2022 р. № 004/д.в. та № 005/д.в. відповідач гарантував оплату всіх договірних зборів і перерахунок тарифу по переадресуванню.

Згідно з наказами про переадресування вагонів від 04.03.2022 р. № 2676 та № 2678 оплата перевізних та інших платежів здійснюється на станції призначення, платник - ТОВ "ТК "Євротранс Україна".

Відповідно до накладних, оформлених після переадресування, відправником вантажу (вантажовласником) виступає саме відповідач.

Таким чином, у випадку прибуття спірних вагонів на станцію призначення Кривий Ріг на адресу первинного вантажоодержувача, останній і мав би сплатити плату за користування та збір за зберігання. Водночас, на шляху прямування спірних вагонів відправником було ініційовано переадресування свого вантажу на станцію Вечірній Кут на адресу нового одержувача - ПАТ "Суха Балка". Таким чином, відповідно до вимог пункту 13 Правил переадресування вантажів саме відправник - ТОВ "ТК "Євротранс Україна" і має сплатити залізниці всі належні платежі, пов`язані із затримкою.

Заперечень щодо розміру нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу відповідач не надав.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними і допустимими доказами та наявними матеріалами справи.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтями 76, 77,78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. у справі № 910/8384/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "ТК "Євротранс Україна" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено частиною 3 статті 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.

Керуючись статтями 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. у справі № 910/8384/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 р. у справі № 910/8384/22.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Євротранс Україна".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран