ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023м. ДніпроСправа № 904/4025/22 (904/1831/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Орел Олександр Вікторович, довіреність №17-323 від 25.01.2023.

від відповідача: повноважний представник не з`явився.

Розглянувши за правилами загального позовного провадження господарську справу за позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (54018, Миколаївський область, місто Миколаїв, проспект Богоявленський, 42а, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ) про стягнення боргу у загальному розмірі 1 431 866, 10 грн

в межах справи №904/3457/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", м.Дніпро

до боржника Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (49068, м.Дніпро, вул. Будівельників, будинок 34, )

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА:

Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 431 866, 10 грн, із яких: 1021572,00 грн - сума основної заборгованості, 336 097, 19 грн - пені, 71 510,04 грн - штрафу, 2686,87 грн - 3%річних.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2023, справу №904/4025/22(904/1831/23) передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Позовна заява подана в межах справи №904/4025/22 про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.05.2023 о 11:00 год.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, проте 15.05.2023 через підсистему "Електронний суд" представник позивача-адвокат Семещенко Марина Олександрівна надіслала заяву про розгляд справи без участі Позивача (вх. суду №23357/23).

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою учасників справи технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 відкладено підготовче засідання на 05.06.2023 об 10:00 год.

05.06.2023 на електронну адресу суду представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву (вх. суду №27070/23).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2023 о 14:00 год. Ухвалено учасникам судового процесу забезпечити явку повноважних представників та наявність оригіналів письмових доказів, копії яких долучено до матеріалів справи, для огляду документів в судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні 26.06.2023 підтримав позовну заяву та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 26.06.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Питання участі представників учасників справи у судовому засіданні 26.06.2023 в режимі відеоконференції судом не розглядалось, оскільки явка учасників справи у судове засідання визнавалась обов`язковою.

Статтею 197 ГПК України, частиною першою якої передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду, а не обов`язком. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

У судовому засіданні 26.06.2023 встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Також оглянуто оригінали документів копії яких було долучено до позовної заяви. Судом розбіжностей із наданими копіями не встановлено.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Таким чином, Господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав, які заважають ухваленню рішення по справі №904/4025/22(904/1831/23).

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 26.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Позивачем та Відповідачем з 2022 року існували договірні відносини за генеральним договором поставки №10582 від 26.01.2022, та у його рамках договором про закупівлю №10582/1 від 26.01.2022. Позивач, в рамках договірних відносин, 27.01.2022 здійснив попередню оплату у розмірі 90% від ціни договору у сумі 1 021 572,00 грн на рахунок Відповідача. За умовами Договору закупівлі Відповідач повинен був поставити товар протягом 50 календарних днів, але не пізніше 29.04.2022. Відповідач поставку товару не здійснив.

З огляду на наведене, Позивач просить стягнути з Відповідача суму попередньої оплати 1 021 572,00 грн. Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано пені у сумі 336 097, 19 грн, штраф у сумі 71 510,04 грн. та 3% річних - 2 686,87 грн. за період з 21.02.2023 по 24.03.2023.

Позиція відповідача

05.06.2023 на електронну адресу суду представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву (вх. суду №27070/23).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу вирішено розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами без врахування відзиву, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин та ненаданням доказів надіслання відзиву.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

26.01.2022 між Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" укладено Генеральний договір поставки №10582 (далі -Генеральний договір, арк.с. 6-13).

Відповідно до пункту 1.1 Генерального договору підписанням цього Гендоговору за результатами проведення конкурсу Сторони підтверджують готовність до співпраці в майбутньому на підставі результатів конкурсів та умов укладених договорів про закупівлю, що укладатимуться у відповідності до цього Гендоговору за формою, визначеною у Додатку 1 до цього Гендоговору (далі - Договори про закупівлю). У порядку та на умовах, визначених результатами конкурсів та укладеними Договорами про закупівлю, «Постачальник» зобов`язується поставляти «Покупцю» у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно з Договорами про закупівлю (надалі - Товар), а «Покупець» зобов`язується приймати і оплачувати належний і відповідний Товар.

Пунктом 2.1 Генерального договору передбачено, що Покупець укладає Договір про закупівлю відповідно до Гендоговору з «Постачальником», який визнаний переможцем конкурсу, протягом строку дії його пропозиції та строку дії Гендоговору. Договори про закупівлю є невід`ємними частинами цього Гендоговору.

Згідно пункту 2.2 Генерального договору, Договір про закупівлю укладається за формою, визначеною в Додатку 1 до цього Гендоговору. Істотні умови Договорів про закупівлю визначені у цьому Гендоговорі, окрім умов щодо конкретного строку, місця, обсягу поставки, умов надання забезпечення виконання Договору про закупівлю, ціни за одиницю Товару та ціни Договору про закупівлю, порядку розрахунку, що визначаються у Договорі про закупівлю за результатами конкурсу (відбору).

Сторони за неналежне виконання своїх зобов`язань за Гендоговором (включаючи Договори про закупівлю) несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього Гендоговору (пункт 5.1 Генерального договору).

Відповідно до пункту 6.1 Генерального договору цей Гендоговір набуває чинності з моменту підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2023 - в частині можливості укладення Договорів про закупівлю, закупівлі Товару у рамках Гендоговору та виконання Договорів про закупівлю, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань до повного виконання зобов`язань за цим Гендоговором (включаючи Договори про закупівлю).

26.01.2022 в рамках Генерального договору сторони уклали договір закупівлі №10582/1 (далі - Договір, аркс.с 14-15).

Відповідно до пункту 1 Договору, Покупець - ДП "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" зробив замовлення товару у Постачальника - ТОВ "Галіон - Україна" на суму 1135080,00 грн.

Пунктом 2 Договору встановлено, що загальна сума (ціна) цього Договору становить: без ПДВ 945 900,00 (дев`ятсот сорок п`ять тисяч дев`ятсот) грн, 00 коп. ПДВ 189 180,00 (сто вісімдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят) грн, 00 коп. разом з ПДВ 1 135 080,00 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп.

Код предмета закупівлі за цим Договором за ДК 021:2015: 1472 «Алюміній, нікель, скандій, титан і ванадій» (пункт 3 Договору).

Згідно до пункту 6 Договору, оплата Товару здійснюється наступним чином:

- передоплата у розмірі 90% від ціни Договору здійснюється "Покупцем" протягом 10 банківських днів від дати отримання рахунку "Постачальника" на оплату, який останній зобов`язаний надати протягом 3 (трьох) робочих днів з дати підписання Договору;

- остаточний розрахунок за поставлений товар, зазначений у видаткових накладних, здійснюється Покупцем не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів від дати складання Акту результатів вихідного контролю Покупцем і здійснення реєстрації Постачальником податкової накладної.

Відповідно умов пункту 7 Договору Постачальник зобов`язаний поставити товар протягом 50 (п`ятдесяти) календарних днів з дати отримання авансового платежу на умовах передбачених Договором, але не пізніше ніж 29.04.2022.

Також умовами Договору сторони визначили місце поставки, якість, комплектацію, пакування та інші умови поставки (пункти 8-11 Договору).

Пунктом 13 Договору сторони визначили, що цей Договір є невід`ємною частиною Генерального договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов пункту 6 Договору на підставі рахунку на оплату №8 від 27.01.2022 (арк.с.20), Покупець здійснив попередню оплату у розмірі 90% від ціни договору у сумі 1 021 572,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №35 від 02.02.2022 (арк.с. 21).

Таким чином, Позивач (Покупець за Договором) виконав свої зобов`язання по договору у встановлені строки.

Відтак, відповідно до умов пункту 7 Договору Відповідач повинен був здійснити поставку товару обумовленого в Договорі Позивачу протягом 50 календарних днів з дати отримання авансового платежу, але не пізніше ніж 29.04.2022 року.

Суд зазначає, що 50 календарних днів після 03.02.2022 (включно) спливає 24.03.2022 (включно).

Позивач наполягає на простроченні виконання зобов`язання з поставки товару Відповідачем з 30.04.2022, тобто після спливу 86 календарних днів за період з 03.02.2022 по 29.04.2022 включно.

З огляду на наведене суд встановив, що згідно умов Договору останнім днем виконання взятих зобов`язань щодо поставки товару є 24.03.2022 (включно), але враховуючи умови пункту 7 договору Відповідач повинен був здійснити поставку з 03.02.2022 до 29.04.2022 включно.

Відповідач (Постачальник у строк встановлений пунктом 7 Договору товар Позивачу не поставив, наведених позивачем обставин відповідач не спростував.

Обов`язок Відповідача повернути грошові кошти випливає з п. 5.3 Договору в якому зазначено, що у разі порушення Постачальником строків поставки товару більш ніж на 30 календарних днів, Покупець має право вимагати повернення раніше сплачених коштів, які Постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання вимоги Покупця.

У зв`язку з порушенням строків поставки товару Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №17-216 від 17.01.2023, за змістом претензії Позивач керуючись пунктом 5.3 Гендоговору, статтями 193, 265 Господарського кодексу України, статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 5-8 Господарського процесуального кодексу України, повідомив Відповідача про відмову від товару та його оплати, а також вимагав повернення раніше сплачених за товар коштів, а саме сплаченої передоплати у сумі 1 021 572,00 грн, які ТОВ «Галіон-Україна» зобов`язане повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання цієї претензії - вимоги. (арк.с. 16-18).

Згідно з рекомендованим повідомленням зазначена претензія була отримана відповідачем 17.02.02.2023 (арк.с. 19).

За умовами статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок.

17.02.2023 припадає на п`ятницю, а триденний строк банківських днів, відповідно починається з 20.02.2023 (понеділок) та спливає 22.02.2023.

Таким чином, грошове зобов`язання Постачальника з повернення передплати виникло 20.02.23, не було виконано протягом трьох банківських днів до 22.02.2023 включно, та з 23.02.2023 року є простроченим.

Вимог позивача, викладених у його претензії щодо повернення сплачених за товар коштів, а саме сплаченої передоплати у сумі 1 021 572,00 грн, відповідач не виконав, що й стало причиною спору.

Судом встановлено, що Відповідачем не виконані належним чином договірні обов`язки щодо поставки товару, що є порушенням взятих на себе Відповідачем забов`язань згідно умов Договору про закупівлю №10582/1 від 26.01.2022 у рамках Генерального договору поставки №1082 від 26.01.2022.

Оскільки відповідач, отримавши попередню оплату за Договором у розмірі 1 021 572,00 грн., не надав доказів належного виконання свого зобов`язання щодо поставки товару та в порушення норм статті 693 ЦК України не виконав вимогу позивача щодо повернення перерахованих коштів, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення попередньої оплати у розмірі 1 021 572,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору про закупівлю №10582/1 від 26.01.2022, на підставі пункту 5.3 Генерального договору нараховано пеню у сумі 336 097,19 грн за період з 30.04.2022 по 24.03.2023, штраф (7 відсотків) у сумі 71 510,04 грн та 3% річних у сумі 2 686,87 грн за період з 21.02.2023 по 24.03.2023.

Так пунктом 5.3 Генерального договору поставки товару сторони встановили:

"У випадку порушення строку поставки Товару визначеного у відповідних Договорах про закупівлю, «Постачальник» сплачує «Покупцеві» пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якого допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Крім того, у випадку порушення строків поставки Товару більш ніж на 30 календарних днів «Покупець» має право відмовитися від Товару та його оплати. Також, якщо умовами Гендоговору (включаючи Договори про закупівлю) передбачено здійснення «Покупцем» попередньої оплати (авансу) за Товар, «Покупець», у разі порушення «Постачальником» строків поставки Товару більш ніж на 30 календарних днів, має право вимагати повернення раніше сплачених коштів, які «Постачальник» зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання вимоги «Покупця».

Позивач здійснив розрахунок пені за період з 30.04.2022 по 24.03.2023 (329 днів), виходячи з розміру пені 0,1 відсотка від вартості товару у розмірі 1021572,00 грн за кожен день прострочення. Сума пені склала 336 097,19 гривень.

Строк в межах якого нараховуються штрафні санкції встановлено частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, а саме, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання , якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне зауважити, що приписами частини шостої статті 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Пунктом 5.3 Генерального договору поставки встановлено обов`язок Постачальника сплатити пеню за кожен день прострочення зобов`язання. Пунктом 5.9 Генерального договору сторони встановили, що штрафні санкції нараховуються протягом усього періоду порушення.

Таким чином, сторони Генерального договору встановили можливість нарахування пені на строк більший від встановленого частиною 6 статтею 232 Господарського кодексу України.

Згідно умов договору останнім днем виконання обов`язку поставити товар є 24.03.2022.

Отже, строк порушення господарського зобов`язання з поставки товару починається з 25.03.2022.

Проте, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 по справі №904/4025/22 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 15.06.2023.

Згідно вимог частини 3 статті 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Нарахування 3 відсотків річних встановлених статті 625 ЦК України за своєю правовою природою є штрафною санкцією, яка не може бути застосована до особи боржника в силу мораторію.

З огляду на наведене нарахування 3% річних починаючи з 26.12.2022 відносно боржника суперечить вимогам чинного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у сумі 2 686, 87 грн за період з 21.02.2023 по 24.03.2023 підлягають відхиленню.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 336 097,19 грн розрахована за загальний період з 30.04.2022 по 24.03.2023 із заборгованості в сумі 1 021 572,00 грн.

Оскільки граничним (останнім) днем нарахування пені є 25.12.2022 (з урахуванням мораторію), то право у позивача на нарахування пені є за період з 30.04.2022 по 25.12.2022.

За наслідком перерахунку заявленої до стягнення пені остання підлягає зменшенню з урахуванням дії мораторію, а саме нарахування підлягає пеня за період з 30.04.2022 до 25.12.2022 (240 днів) із заборгованості у сумі 1 021 572,00 грн.

Розрахунок пені судом здійснено наступним чином : 1021572.00 х 0.10/100 х 240 = 245 177,28 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення пені за невиконання зобов`язання відповідачем з поставки товару в сумі 245177, 28 грн за період 30.04.2022 до 25.12.2022.

Також Позивачем наполягає на стягненні з Відповідача штрафу передбаченому пунктом 5.3 Генерального договору в розмірі семи відсотків вартості Товару, з якого допущено прострочення.

Позивач надав суду розрахунок штрафу за яким розрахував сім відсотків від суми 1021572,00 гривень. Сума штрафу склала 71510,04 гривень. Судом перевірено розрахунок позивача, та не виявлено арифметичних помилок.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 5.3 Генерального договору визначено, що штраф та пеня розраховуються від вартості товару, з якого допущено прострочення. Вартість товару визначена у пунктах 1 та 2 Договору про закупівлю та складає - 1 135 080,00 гривень.

Але, оскільки Позивач самостійно визначив меншу суму для розрахунків, ніж мав можливість, суд не вбачає підстав не приймати до уваги розрахунки позивача та розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, сума штрафу яка підлягає стягненню у сумі 71 510,04 гривень.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом доказування по справі є обставини, пов`язані з виникненням між сторонами та виконанням ними зобов`язань за Договором про закупівлю №10582/1 від 26.01.2022 у рамках Генерального договору поставки від 26.01.2022 №20582.

Щодо правовідносин сторін

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Отже, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За нормами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач, отримавши попередню оплату за Договором у розмірі 1 021 572,00 грн, не надав доказів належного виконання свого зобов`язання щодо поставки товару та в порушення норм статті 693 ЦК України не виконав вимогу позивача щодо повернення перерахованих коштів, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення попередньої оплати у розмірі 1 021 572,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

З урахуванням дії мораторію (25.12.2022) позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково у сумі 245177,28 грн за період 30.04.2022 по 25.12.2022, штраф нарахований на підставі пункту 5.3 Генерального договору поставки у сумі 71510,04 грн підлягає задоволенню повністю. В решті позовних вимог слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 20 073,89 грн, в іншій частині судовий збір залишити за Позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект", місто Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна", м. Дніпро про стягнення боргу у загальному розмірі 1 431 866, 10 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, ) на користь Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (54018, Миколаївський область, місто Миколаїв, проспект Богоявленський, 42а, ) борг по Генеральному договору поставки №10582 від 26.01.2022 та укладеного у його рамках договору про закупівлю №10582/1 від 26.01.2022 основний борг у сумі 1 021 572,00 грн, 245 177,28 грн - пені, 71 510, 04 грн - штраф та судовий збір у сумі 20 073, 89 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2023

Суддя Ю.Ю. Первушин