УХВАЛА

м. Київ

04.07.2023Справа № 910/10101/23

Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» (03056, м. Київ, вул. Польова, буд. 24)

до відповідачів:

1. Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» (03065, м. Київ, вул. Польова, буд. 24)

2. Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36)

про скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на самочинне будівництво

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва», Київської міської ради з наступними вимогами:

- «Визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» (03056, м. Київ, вул. Польова, 24; ) права власності на самочинно збудовану на земельній ділянці з кадастровим номером :69:077:0001 нежитлову будівлю літ. І, загальною площею 5501,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Польова (Солом`янський р-н), будинок 24 та здійснення державної реєстрації набуття відповідного права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відкритому розділі на вказаний об`єкт нерухомого майна.»;

- Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єрмакович (колишнє прізвище Поліщук) Вікторії Дмитрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 11291590 від 28.02.2014, яким проведено державну реєстрацію права на нежитлову будівлю літ. І, загальною площею 5501,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Польова (Солом`янський р-н), будинок 24 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 89, номер запису про право власності: 4830689) за Приватним акціонерним товариством «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» ();

- Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ. І, загальною площею 5501,7 яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Польова (Солом`янський р-н), будинок 24 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 89, номер запису про право власності: 4830689), що зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» () державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єрмакович (колишнє прізвище Поліщук) Вікторією Володимирівною;

- Припинити в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №31291736, дата внесення запису: 20.08.2010, про право власності Відкритого акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» () на нежитлову будівлю літ. І, загальною площею 5501,7 яка розташована за адресою: м. Київ, вулиця Польова (Солом`янський р-н), будинок 24 (реєстраційний номер майна: 31291736);

- Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» (03056, м. Київ, вул. Польова, 24; ) право власності на самочинно збудовану на земельній ділянці з кадастровим номером :69:077:0001 нежитлову будівлю літ. І, загальною площею 5501,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Польова (Солом`янський р-н), будинок 24 та здійснити державну реєстрацію набуття відповідного права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відкритому розділі на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, однак не долучено доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2 684 грн 00 коп.

За три вимоги немайнового характеру позивач має сплати судовий збір у розмірі 8 052,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про визнання за ним права власності на об`єкт самочинного будівництва, за яку він просить суд попередньо визначити суму судового збору у розмірі 100 000,00 грн.

Частиною 2 статті 163 ГПК України передбачено, що якщо визначена позивачем позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно зі статтею 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Нормативно-правовим актом, який здійснює методичне регулювання оцінки майна, зокрема є Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440.

Пункт 50 Національного стандарту № 1 передбачає, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Статтею 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Позивач стверджує, що у нього відсутня об`єктивна можливість установити вартість об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. І, загальною площею 5501,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вулиця Польова (Солом`янський р-н), будинок 24, та забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до об`єкта оцінки, оскільки позивач не є власником нерухомого майна, а тому вказана обставина унеможливлює проведення оцінки цього майна на замовлення позивача, однак доказів, що підтверджують факт звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» до Приватного акціонерного товариства «Український конструкторсько-технологічний інститут зварювального виробництва» з метою здійснення оцінки об`єкта нерухомого майна, як і доказів недопущення позивача до нерухомого майна, суду не надано.

Відповідно до положень статті 10 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Суд звертає увагу позивача, що в силу приписів статті 99 ГПК України, останнім не заявлено клопотання про призначення експертизи щодо оцінки вартості об`єкта нерухомого майна, а призначення експертизи судом за власною ініціативою є його правом, а не обов`язком.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач самостійно міг визначити ринкову вартість об`єкту нерухомого майна, шляхом використання порівняльного підходу, який ґрунтується на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна, ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

При цьому позивач міг надати суду інформацію про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони, а відтак суд, без наявності належних доказів, не може самостійно визначити вартість об`єкту нерухомого майна.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164, ГПК України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод зварювального обладнання» - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку, в тому числі і за вимогу майнового характеру, інформації щодо вартості на ринку подібного майна, клопотання про проведення експертизи вартості майна.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Людмила ШКУРДОВА