ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03 липня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/300/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменної І.В.

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1,

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

про стягнення заборгованості в сумі 425 935,03 грн, з яких: 303 534,03 грн основний борг, 70 175,43 грн пеня, 8 153,84 грн 3% річних, 44 072,31 грн інфляційні втрати

за участі представників від:

позивача: адвоката Єгорова В.С., довіреність № 04/08-2022/2 від 04.08.2022;

відповідача: не прибув.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості в сумі 425 935,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині своєчасних розрахунків із позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі заявленій до стягнення.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03 травня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 травня 2023 року на 10:00 год.

17 травня 2023 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" Єгорова В.С. надійшло клопотання б/н від 10.05.2023 (вх.№4257 від 17.05.2023) про участь у судових засіданнях в режимі віеоконференції поза приміщенням суду.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17 травня 2023 року клопотання б/н від 10.05.2023 (вх.№ 4257 від 17.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" по справі № 921/300/23 суд задоволив та постановив підготовче засідання у справі № 921/300/23 29 травня 2023 року о 10:00 год. провести в режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року підготовче засідання відкладено на 19 червня 2023 року о 10:00 год.

Разом з тим, суд відзначає, що з метою перевірки правильності (повноти) зазначення позивачем адреси відповідача, судом, згідно отриманих на запит від 16.06.2023 витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як за кодом юридичної особи: "20003638" та і за назвою - "Військова частина НОМЕР_1 " встановлено, що записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

У зв`язку з чим, з метою дотримання приписів ст. 20 ГПК України, суд в підготовчому засіданні 19.06.2023 зобов`язав позивача надати докази, які підтверджують, що відповідач у цій справі - Військова частина НОМЕР_1 - є юридичною особою, а також оголосив перерву в підготовчому засіданні до 03 липня 2023 року о 12:30 год, про що у відповідності до ст. 216 ГПК України присутній представник позивача повідомлений у підготовчому засіданні (у режимі відеоконференції), відповідачу надіслано відповідну ухвалу.

30 червня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" подано до суду заяву від 30.06.2023 (вх. №5598) про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Дана заява мотивована тим, що позивачем здійснено запит та отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якого у вказаному реєстрі записів щодо юридичної особи з кодом (код Військової частини НОМЕР_1 ) не знайдено.

Враховуючи те, що підтвердити статус юридичної особи та взагалі існування Військової частини НОМЕР_1 є неможливим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а саме спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В підготовче засідання 03.07.2023 прибув представник позивача (в режимі відеоконфернції), подану заяву про закриття провадження у цій справі підтримав в повному обсязі.

Натомість відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 231 ГПК України, суд дійшов висновку, що останнє підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

З аналізу вищенаведених норм законодавства слідує, що сторонами у господарському судочинстві є особи, які мають статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Так, позивач відповідачем у цій справі визначив Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

У спірних правовідносинах позивач просить стягнути із свого контрагента заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням ним взятого на себе згідно публічного договору обов`язку зі сплати коштів за постачання природного газу, а також нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору.

Однак, станом на 03.07.2023 ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не надало, а в матеріалах справи відсутні, докази, які б підтверджували статус відповідача як юридичної особи та можливість останнього виступати стороною у справі в силу статей 4, 45 ГПК України.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно із частиною 4 статті 89 ЦК України, до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяги від 16.06.2023, здійснені на запит суду), записів щодо юридичної особи за кодом 20003638 (який зазначено у позовній заяві як код відповідача), а також за найменуванням: Військова частина НОМЕР_1 , в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

Отже, в силу наведених норм, Військова частина НОМЕР_1 не може виступати стороною спору в господарському судочинстві, адже не є суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, що підтверджується даними із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За вказаних обставин, спір у цій справі за визначеним складом сторін не відноситься до юрисдикції господарського суду. Тому провадження у справі підлягає закриттю за правилами п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження в судах із цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), серія А № 18, пункти 28-36).

Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ашингдейн проти Великої Британії" Ashingdane v. the. UnitedKingdom). Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" Bellet v. France).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу, що припис "суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства" (пункт 1 частини першої статті 231 ГПК України) стосується як позовів, які не можна розглядати за правилами господарського або цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 11 січня 2022 року у справі № 904/1448/20, від 13 березня 2019 року у справі №331/6927/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17, від 8 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19, від 20 листопада 2019 року у справі №591/5619/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18, від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19, від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17).

Таким чином, даний спір з урахуванням суб`єктного складу не підлягає розгляду судом.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, сума сплаченого позивачем судового збору за подання позову в межах даної справи підлягає поверненню останньому.

Оскільки, Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" спеціальне законодавство, котре визначає правовий механізм відшкодування судових витрат дотримане повністю, як наслідок його заява з цього приводу підлягає задоволенню, а судовий збір в розмірі 6 389,03 грн - поверненню з Державного бюджету України.

При цьому, суд відзначає, що ч. 3 ст. 231 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно приписів пункту 2 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. ст. 231, 185, 232-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" від 30.06.2023 (вх. №5598) про закриття провадження у справі № 921/300/23 в порядку ст. 231 ГПК України - задоволити.

2. Закрити провадження у справі № 921/300/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) до відповідача Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості в сумі 425 935,03 грн, з яких: 303 534,03 грн основний борг, 70 175,43 грн пеня, 8 153,84 грн 3% річних, 44 072,31 грн інфляційні втрати.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 389 (шість тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн 03 коп., сплачений згідно платіжної інструкції № 5064 від 21.04.2023.

4. Ухвалу направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1

- Військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України

Ухвалу підписано 04.07.2023.

Суддя Н.В. Охотницька