СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

04 липня 2023 року м. Харків Справа № 922/3979/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В., суддя Фоміна В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021, ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові, повний текст якого складений 13.12.2021 (суддя Жигалкін І.П.),

у справі №922/3979/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання", м. Костянтинівка, Донецька область,

до відповідача: Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш", м. Харків (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини"), м. Харків,

про стягнення 38064711,17грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з АТ "Завод "Електроважмаш" на користь ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання":

1) компенсаційні втрати, штрафні санкції та збитки за Договором поставки №238-12/395-ВК на суму 2670756грн 99коп. (де: 22364,78грн - 3 % річних; 879555,81грн - пеня; 174206,01грн - інфляційні втрати; 668988,25грн - штраф в порядку ст. 231 ГК України; 825642,15грн - збитки);

2) компенсаційні втрати, штрафні санкції та збитки за Договором поставки №238-12/396-ВК на суму 26058288грн 60коп. (де: 1130421,85грн - 3 % річних; 8041199,39грн - пеня; 2346158,67грн - інфляційні втрати; 6403974,11грн - штраф в порядку ст.231 ГК України; 8136 534,58грн - збитки);

3) компенсаційні втрати, штрафні санкції та збитки за Договором поставки №238-12/439-ВК на суму 9299814грн 90 коп. (де: 482048,49грн - 3% річних; 2427172,58 грн - пеня; 1129189,66грн - інфляційні втрати; 1892996,59грн - штраф в порядку ст. 231 ГКУ; 3368407,58грн 58коп. - збитки);

4) компенсаційні втрати, штрафні санкції та збитки за Договором поставки №238-12/661-ВК на суму 35850грн 68коп. (де: 1190,28грн - 3% річних; 13476,97грн - пеня; 1515,31грн - інфляційні втрати; 10890,08грн - штраф в порядку ст. 231 ГКУ; 8778,04грн - збитки).

Стягнуто з АТ "Завод "Електроважмаш" на користь ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" судовий збір в розмірі 570970,68грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2022 замінено боржника у справі №922/3979/21 АТ "Завод "Електроважмаш" на його правонаступника АТ "Українські енергетичні машини".

Не погодившись з рішенням Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось АТ "Українські енергетичні машини", в якій просить прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду, поновивши АТ "Українські енергетичні машини" строк на апеляційне оскарження; вимогу щодо стягнення пені за прострочення оплати задовольнити у сумі, не більше викладеній у відзиві АТ "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву, задовольнивши в тому числі клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (пені), а саме у розмірі не більше 46051,22грн; вимогу про стягнення річних не задовольняти у сумі, що перевищує зазначену у відзиві АТ "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву, відповідно до контррозрахунку, а саме у розмірі не більше 1377897,24грн; у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат та штрафу у порядку статті 231 ГК України відмовити у повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 апеляційну скаргу АТ "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 залишено без руху. Встановлено АТ "Українські енергетичні машини" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга АТ "Українські енергетичні машини" подана з порушенням п.2 ч.3 ст.258, ч. 3 статті 260 ГПК України, а саме: без доказів сплати судового збору та з пропуском строку на апеляційне оскарження без належного обґрунтування підстав такого пропуску.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 надіслана до Електронного кабінету АТ "Українські енергетичні машини" 23.06.2023 об 11:44 годині. Отже, строк на усунення недоліків спливає 03.07.2023.

23.06.2023 на електронну пошту Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких позивач зазначає, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних, пені, інфляційних втрат та штрафу вже розглянуто судом у судовому засіданні 29.05.2023 та у такому поновленні відмовлено з мотивів відсутності поважності причин його пропуску. Позивач наголошує, що апеляційна скарга подана зі спливом одного року з дня складення повного тексту судового рішення, що відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження. Позивач зазначає, що рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 оскаржується відповідачем вже втретє, що, на думку позивача, є неприпустимим.

03.07.2023 через підсистему "Електронний суд" від АТ "Українські енергетичні машини" надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого додано, зокрема, докази сплати судового збору у розмірі 437426,00грн.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги та заперечення позивача проти відкриття апеляційного провадження, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення у справі №922/3797/21 ухвалено 07.12.2021, повний текст складено 13.12.2021.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 спливає 04.01.2022 (оскільки 02 та 03 січня 2022 року вихідні дні).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 АТ "Українські енергетичні машини" звернулося через підсистему "Електронний суд" 16.06.2023, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) Суд дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження рішення без наведення відповідних причин, порушують принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 ст. 6 Конвенції.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, що додане до апеляційної скарги, обґрунтоване тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України було введено військовий стан. Дирекцією відповідача разом з профкомом винесено постанову від 24.02.2022 №5/88 "Про роботу підприємства у період військового стану", згідно з якою у період військового стану до роботи залучаються лише працівники, задіяні в роботі критичної інфраструктури відповідача, юристи до такої категорії працівників не відносяться. Апелянт зазначає, що у зв`язку зі збройною агресією РФ, спричиненими через це численними обстрілами та руйнуваннями, господарська діяльність відповідача значно обмежена, у зв`язку з обстрілами відповідач неодноразово та на тривалий термін був знеструмлений. Також апелянт посилається на значне навантаження по судовим справам та іншій поточній роботі та на зменшення штатної чисельності юристів.

Судова колегія вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Дослідивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що 30.11.2022 за допомогою засобів електронного зв`язку АТ "Українські енергетичні машини" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №27-147 на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків: за Договором поставки №238-12/395-ВК у розмірі 825642,15грн; за Договором поставки №238-12/396-ВК у розмірі 8136534,58грн; за Договором поставки №238-12/439-ВК у розмірі 3368407,58грн; за Договором поставки №238-12/661-ВК у розмірі 8778,04грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі №922/3979/21 апеляційну скаргу АТ "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 задоволено.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з АТ "Українські енергетичні машини" на користь ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" збитків за Договором поставки №238-12/395-ВК у розмірі 825642,15грн, за Договором поставки №238-12/396-ВК у розмірі 8136534,58грн, за Договором поставки №238-12/439-ВК у розмірі 3368407,58грн, за Договором поставки №238-12/661-ВК у розмірі 8778,04грн та розподілу судових витрат та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" до АТ "Українські енергетичні машини" про стягнення збитків за Договором поставки №238-12/395-ВК у розмірі 825642,15грн, за Договором поставки №238-12/396-ВК у розмірі 8136534,58грн, за Договором поставки №238-12/439-ВК у розмірі 3368407,58грн, за Договором поставки №238-12/661-ВК у розмірі 8778,04грн відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 залишено без змін.

Таким чином, АТ "Українські енергетичні машини", будучи достеменно обізнаним про ухвалення Господарським судом Харківської області рішення у даній справі, скористалося своїм правом на апеляційне оскарження зазначеного рішення, проте лише в частині стягнення збитків. Неоскарження рішення в частині стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат свідчить про свідому суб`єктивну поведінку скаржника.

Суд зазначає, що повторне звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2022 у справі №922/3979/21 через шість місяців після звернення з першою апеляційною скаргою на це ж судове рішення свідчить про відсутність об`єктивно непереборних, незалежних від волевиявлення сторони та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії обставинами та не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи також вбачається, що під час розгляду апеляційної скарги АТ "Українські енергетичні машини" від 30.11.2022 №27-147 в частині стягнення з відповідача збитків, відповідач 26.05.2023 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із заявою про поновлення строку на подання доповнень до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 07.12.2021, а 29.06.2023 відповідачем надано до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 07.12.2021, в яких скаржник просив задовольнити вимоги АТ "Українські енергетичні машини", викладені в апеляційній скарзі; додатково:

- ?вимогу щодо стягнення пені за прострочення оплати задовольнити у сумі, не більше викладеній у відзиві АТ "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву, задовольнивши в тому числі клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (пені), а саме у розмірі, не більше 46051,22 грн; ?

- вимогу про стягнення річних задовольнити у сумі, не більше викладеній у відзиві AT "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву, відповідно до контррозрахунку попереднього відповідача, а саме у розмірі, не більше 1377897,24грн;

- у ??задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат відмовити у повному обсязі; ??

- у задоволенні вимоги про стягнення штрафу у порядку статті 231 ГК України відмовити у повному обсязі.

Відповідно до змісту постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі №922/3979/21 ухвалою колегії суддів, занесеною до протоколу судового засідання від 29.05.2023, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання (заяви) відповідача про поновлення процесуального строку на подання доповнень до апеляційної скарги за мотивів відсутності поважності причин його пропуску.

Тобто, судом апеляційної інстанції вже розглядалося питання щодо можливості поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 07.12.2021 в частині стягнення з відповідача пені, річних інфляційних втрат та штрафу та встановлено відсутність підстав для його поновлення.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що 04.01.2022 АТ "Завод "Електроважмаш" (первісний відповідач), не погодившись з рішенням Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 №922/3979/21, зверталося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким: вимогу щодо стягнення пені за прострочення оплати задовольнити у сумі, не більше викладеній у відзиві АТ "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву, задовольнивши в тому числі клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (пені); вимогу про стягнення річних задовольнити у сумі, не більше викладеній у відзиві АТ "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву, відповідно до контррозрахунку відповідача; у задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат відмовити у повному обсязі; у задоволенні вимоги про стягнення збитків відмовити у повному обсязі; у задоволенні вимоги про стягнення штрафу у порядку статті 231 ГК України відмовити у повному обсязі.

Вказана апеляційна скарга повернута скаржнику ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 у зв`язку з тим, що апелянтом не усунуто недоліки, що зумовили залишення його апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що не погодившись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2022 у справі №922/3979/21, АТ "Українські енергетичні машини" зверталося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, а в подальшому - з касаційною скаргою на зазначену ухвалу та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2022, ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача.

Отже, АТ "Українські енергетичні машини" активно приймало участь у судовому процесі у справі №922/3937/21, користувалося своїми процесуальними правами на оскарження судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 №922/3979/21 в цілому, а не лише щодо його частини.

В заяві про усунення недоліків апелянт зазначає, що апеляційна скарга в частині стягнення 3% річних, пені, інфляційних втрат, штрафу не могла бути подана раніше через істотні фінансові складнощі, які виникли через причини, незалежні від волі відповідача: початок приєднання до відповідача АТ "Завод "Електроважмаш"; активні бойові дії та, як наслідок, пошкодження та знищення майна відповідача та необхідність усунення таких наслідків власними коштами; велика дебіторська заборгованість перед відповідачем основних замовників. На підтвердження зазначених обставин апелянтом надано копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію довідки щодо фінансово-економічного стану АТ "Укренергомашини", копію сертифікату Харківської Торгово-промислової палати від 30.09.2022 №114/63.01-6.

Разом з тим, така обставина як істотні фінансові складнощі, та як наслідок, відсутність у учасника справи коштів на сплату судового збору, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, та не може вважатися поважною підставою невиконання норм ГПК України в частині дотримання строків на апеляційне оскарження.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Колегія суддів зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Українські енергетичні машини" звернулося з апеляційною скаргою більше ніж через рік з дати виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення.

При цьому апелянтом не надано належних обґрунтувань та доказів існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Як встановлено судом, пропуск АТ "Українські енергетичні машини" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 в частині стягнення з відповідача пені, річних, інфляційних втрат та штрафу зумовлене не об`єктивними непереборними обставинами, які не залежали від волі сторони, а суб`єктивною поведінкою скаржника.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 272 ГПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Разом з тим, відповідач і був ініціатором первісного апеляційного перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21, та, належним чином користуючись своїми процесуальними правами, маючи намір оскаржити рішення суду першої інстанції в цілому, повинен був заявити свої вимоги у повному обсязі при первісному апеляційному перегляді справи №922/3979/21.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 №15481/17 наголошено, що встановивши відсутність визначених у п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 261 ГПК України винятків, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008) (п. 47 рішення).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17.01.1970, пункт 25, Серія А № 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Отже, доводи, наведені в обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не є достатніми для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, та може призвести до порушення основоположного принципу правової визначеності, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (ст. 7 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову АТ "Українські енергетичні машини" у відкритті апеляційного провадження на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 в частині стягнення 3% річних, пені, інфляційних втрат та штрафу.

Керуючись ст.ст. 119, 232, 234, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини" у відкритті апеляційного провадження на рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 у справі №922/3979/21 в частині стягнення 3% річних, пені, інфляційних втрат та штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя В.О. Фоміна