ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" липня 2023 р. Справа № 911/1975/22

За заявою Державного підприємства "Чайка" про відстрочення виконання рішення у справі № 911/1975/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива", 01042, місто Київ, вулиця Джона Маккейна, будинок 40, офіс 304, 309

до Державного підприємства "Чайка",08330, Київська область, Бориспільський район, село Дударків, вулиця Гоголя, будинок 62А

про стягнення 93 428, 00 грн

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від стягувача: Попова Г.Г. (посв. № ЗП001770 від 31.08.2018, ордер серії КВ № 767052 від 11.10.2022);

від боржника (заявник): не з`явився.

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1975/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива" до Державного підприємства "Чайка" про стягнення заборгованості за договором поставки № 13/07-21/02 від 13.07.2021.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1975/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива" задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива" 93 428,00 грн боргу та 2 481,00 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у даній справі залишено без змін.

На виконання вказаного рішення 06.06.2023 Господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

19 червня 2023 року через канцелярію суду від Державного підприємства "Чайка" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення до 01.12.2023.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.06.2023 заяву Державного підприємства "Чайка" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/1975/22 передано на розгляд судді Шевчук Н.Г.

Згідно із частиною першою статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (частина друга статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2023 заяву Державного підприємства "Чайка" призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.07.2023.

22 червня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива" надійшли заперечення на заяву ДП "Чайка" про відстрочення виконання рішення.

Розглянувши в судовому засіданні 06.07.2023 заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/1975/22 та заперечення на неї, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмомвідтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Так, звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення, заявник вказує на те, що останній заснований на державній формі власності та перебуває в управлінні Державного управління справами відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2011 № 20.

Діяльність відповідача є сезонною, оскільки метою діяльності підприємства є організація виробництва високоякісної сільськогосподарської продукції, її переробка, реалізація сільськогосподарської сировини, готової продукції юридичним та фізичним особам в Україні та за її межами. Отже, оскільки як і всі підприємства виробники сільськогосподарської продукції мають сезонний характер виробництва, тому підприємство не є виключенням і зараз знаходиться в важкому фінансовому положенні так, як пройшла лише перша частина виробничого циклу засів площ і, наразі підприємство має здійснювати витрати на гербіциди, а також полив який забезпечується підприємством.

Крім того, заявник зазначає про наявність заборгованості з заробітної плати працівникам підприємства і, що отримані підприємством кошти від реалізації продукції або повернення дебіторської заборгованості направляються в першу чергу на погашення заборгованості із заробітної плати працівникам.

Поруч з цим, боржник наголошує на тому, що підприємство не відмовляється від виконання даного рішення, але наразі одноразово перерахувати таку суму в повному обсязі не має фінансової можливості.

На підтвердження підстав для відтермінування виконання рішення заявником долучено Звітом про фінансові стан підприємства на 31 березня 2023 року.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні рішення або наявність яких робить його не можливим.

Підстави для відстрочки виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами.

Обґрунтовуючи наявність виняткових обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, заявник посилається на складне фінансове становище підприємства, що підтверджується Звітом про фінансовий стан на 31 березня 2023 року (Баланс).

Баланс це звіт про фінансовий стан підприємства, який дає можливість оцінити розмір його активів по відношенню до власних коштів і зобов`язань.

Разом з тим, даний звіт не свідчить про збитковість діяльності відповідача.

Окрім зазначеного звіту боржником не долучено інших доказів, які б свідчили про складне фінансове становище підприємства, наприклад, заявник, не надав суду дані з яких можна встановити розмір його доходів у різні періоди та наявність фактичного їх зменшення.

Доказів відсутності коштів на рахунках підприємства, довідки про рух коштів за період з моменту виникнення заборгованості по теперішній час (з метою доведення зниження обороту), інвентаризаційні відомості, що містять інформацію про його майнові активи (рухоме, нерухоме майно, основні засоби виробництва і т.д.), інше майно, або відсутність його боржником також не надано.

До того ж, заявником не надано доказів того, що він зможе виконувати рішення суду протягом часу на який просить відстрочити виконання рішення (зокрема копій договорів про купівлю-продаж майбутнього врожаю, тощо).

На підтвердження наявності заборгованості із заробітної плати працівникам підприємства боржником не надано відомостей про кількість працівників, про суми дебіторські заборгованості із заробітної плати, графік погашення заборгованості, на який посилається ДП "Чайка" в заяві, інше. Натомість, із Звіту про фінансові стан ДП "Чайка" станом на 31.03.2023 судом встановлено, що поточна кредиторська заборгованість за розрахунками з оплати праці на кінець звітного періоду становить 7 889,00 грн, що не є вагомою сумою.

Доводи заявника про призначення Державним управлінням справами нового Генерального директора підприємства, з метою налагодження роботи підприємства не є підставою для відстрочення боргів, що виникли протягом всього часу діяльності підприємства.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін. Обов`язково мають враховуватися й інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача сам по собі є недостатньою причиною для відстрочення виконання рішення суду.

Також суд критично відноситься до тверджень відповідача, що останній не відмовляється від виконання рішення суду, оскільки як вбачається із наявного відзиву в матеріалах справи, відповідач заперечував факт поставки товару за видатковими накладними на підставі яких виникла заборгованість, а також із апеляційної скарги вбачається незгода відповідача з прийнятим господарським судом рішенням у справі № 911/1975/22.

Положеннями частин першої четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини другої статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини перша-друга статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, відповідачем не обґрунтовано та не доведено суду наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Державного підприємства "Чайка" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/1975/22.

Положеннями частини сьомої статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись статтями 42, 74, 76, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Чайка" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/1975/22.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 10.07.2023