ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 липня 2023 року Справа № 903/480/23

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши матеріали заяви Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про забезпечення доказів у справі №903/480/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 2119053,07 грн та зустрічним позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка до Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка про визнання недійсним правочин,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 ТОВ Агротехніка подало позовну заяву до ПОСП ім. Івана Франка про стягнення 2119053,07 грн, штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №КВ-ВЗ-2-1-2619 від 28.09.2022.

Ухвалою суду від 17.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

09.06.2023 ПОСП ім.Івана Франка надіслало до суду зустрічний позов, в якому просить суд визнати недійсним правочин, що оформлений Договором поставки № КВ-ВЗ-2-1-2619 від 28.09.2022 року в частині слів пункту 8.5. наступного змісту: та сплатити штраф у розмірі 50 (п`ятидесяти) відсотків від вартості недопоставленого (невчасно) поставленого Товару.

Ухвалою суду від 22.06.2023 зустрічну позовну заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка до Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка про визнання недійсним правочин об`єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 2119053,07 грн. для спільного розгляду.

03.07.2023 ПОСП ім.Івана Франка подало до суду заяву про забезпечення доказів, в якій заявник просить відстрочити сплату судового збору до 31.08.2023 включно, витребувати у позивача оригінали усіх доказів, що додані до первинної позовної заяви (за винятком договору поставки та специфікації №3).

В обґрунтування даної заяви посилається на те, що існує необхідність у витребуванні господарським судом від позивача усіх доказів, копії яких долучені останнім до позовної заяви (за винятком договору поставки та специфікації №3), оскільки у відповідача вони відсутні, та доводить, що документи підтвердять або спростують підставу первісного позову. При цьому, вказані докази можуть бути втрачені через триваючу збройну агресію російської федерації (відбуваються ураження наземних об`єктів на всій території України) та подання їх оригіналів може стати згодом неможливим або утрудненим.

Крім того, зазначає, що підприємство недоотримало урожаю від посіяного зерна в 2021 - 2022 році таї збільшило витратну частину у 2,5 рази більше, ніж планувалося. Вказане зменшило дохідність на вагомий відсоток. Разом з тим, вказує, що підприємство не звільняло працівників та проводило оплату в раніше зафіксованих/погоджених межах. По максимуму розраховувалися з орендодавцями сільськогосподарських земельних ділянок. Кредити оплачувалися по мірі можливості. Станом на сьогодні виникло боргове навантаження по податковому блоку, кредити банків, зросла кредиторська заборгованість та збільшилась безнадійна кредиторська заборгованість. Покращення фінансового стану ПОСП ім. І. Франка можливе у другій половині серпня 2023 року (період початку збору і реалізації с/г культур урожаю 2023, що вирощуються Позивачем за зустрічним позовом).

Таким чином, вважає, щоіснують законодавчі підстави для відстрочення до 31.08.2023 року включно судового збору за подання даної заяви про забезпечення доказів.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви

За змістом ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Водночас, відповідач за первісним позовом у заяві про забезпечення доказів не обгрунтовує, яким чином засоби доказування можуть бути втрачені, а подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Судом встановлено, що у порушення п. 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів належним чином не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів у визначений ним спосіб.

Додатково суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2 684 грн.

У відповідності до пп. 4 п. 1 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів підлягає до сплати судовий збір у сумі 1342 грн.

Однак, заявником не подано доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів.

Заявник просить суд відстрочити сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів до 31.08.2023, вказує на тяжкий фінансовий стан товариства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Суд зауважує, що у клопотанні відповідач не навів умов, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням особи у доступі до суду та не становить порушення гарантованого їй пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Така позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.03.2019 по справі № 914/1723/15.

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 234 Господарського процесуального кодексу України господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання відповідача - Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів - відмовити.

2. Заяву про забезпечення доказів від 30.06.2023 повернути відповідачу - Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству ім. Івана Франка.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду підписана 10.07.2023.

Суддя І. О. Гарбар