УХВАЛА

04 липня 2023 року

м. Київ

cправа № 915/1320/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Миколаївської міської ради

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 у справі

за позовом Миколаївської міської ради

до 1) Приватного підприємства "Техбудінвест"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейтер",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Стів"

про: скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності, визнання недійсними договорів та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду від 22.03.2023 вперше подану 27.01.2023 касаційну скаргу Миколаївської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 у справі № 915/1320/21 повернуто на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки заявник не виконав вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху не усунув вказані недоліки щодо подання заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами.

18.04.2023 до Касаційного господарського суду вдруге надійшла касаційна скарга Миколаївської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 у справі № 915/1320/21, в якій викладено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтоване тим, що зацікавленість скаржника у розгляді цієї справи обумовлена відслідковуванням у розумні строки, менше, ніж два місяці, оскаржуваного рішення та подання касаційної скарги за умови неотримання його у встановленому ГПК України порядку, а саме електронною поштою, зареєстрованою в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, або рекомендованим листом.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 28.04.2023 було витребувано матеріали справи № 915/1320/21 з Господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду для з`ясування дати вручення оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 26.05.2023 вдруге подана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України із наданням скаржникові строку для усунення зазначених в ній недоліків шляхом надання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами. Викладені у касаційній скарзі причини пропуску цього строку визнані судом неповажними, зважаючи на те, що вони необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, зокрема скаржник не надає докази на підтвердження істинності твердження про неотримання копії оскаржуваної постанови за електронною адресою, а подана в підтвердження доводу щодо неотримання судового рішення копія супровідного листа Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2022, не приймається судом до уваги, оскільки до цього листа додане поштове повернення рекомендованого листа, в якому направлялася оскаржувана постанова учаснику справи, який не зазначив своєї електронної адреси.

14.06.2023 до Касаційного господарського суду надійшла заява Миколаївської міської ради про усунення недоліків касаційної скарги, в якій викладено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтоване тим, що адреса електронної пошти, на яку апеляційним судом направлено оскаржуване рішення, зазначена на бланку як формальний реквізит та не є офіційною електронною адресою, яка була зазначена скаржником під час звернення до апеляційної інстанції. Заявником зазначено, що йому не відомо, хто адмініструє вказану у позовній заяві електронну адресу, а за вказаною ним офіційною електронною адресою постанова апеляційного суду не надходила та не направлялась судом в порядку, передбаченому статтею 242 ГПК України, щодо застосування якої сформовано висновок Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 120/4298/21-а.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, дійшла висновку, що підстави, які наводить скаржник, не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

За приписами частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 складено у день її проголошення, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.

Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане рішення суду у цій справі було 26.12.2022, після якого процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Касаційні скарги Миколаївської міської ради як вперше подану 27.01.2023, так і надіслану вдруге 14.04.2023, подано з порушенням встановлено строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 28.04.2023 було витребувано матеріали справи № 915/1320/21 з Господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду для з`ясування дати вручення оскаржуваного судового рішення.

З отриманих на запит суду матеріалів справи Господарського суду Миколаївської області № 915/1320/21 убачається, що оскаржувана постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 була направлена судом на наступний день після її оголошення 07.12.2022, зокрема на зазначену Миколаївською міською радою електронну адресу з приміткою про відсутність асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом з проханням підтвердити отримання електронного листа, а також у разі необхідності отримання паперової копії процесуального документа, який вкладено до цього листа, звернутися до суду.

На вказаний електронний лист Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло повідомлення про успішне його доставлення на електронну адресу Миколаївської міської ради , зазначену в позовній заяві у цій справі.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 6 ГПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, які набули чинності 05.10.2021 (далі - Положення).

Приписами частини шостої статті 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Слід відзначити і те, що відповідно до частини третьої статті 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

Одночасно, за змістом частини восьмої статті 120 ГПК України якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Частиною сьомою вищевказаної норми передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що судом було направлено оскаржуване рішення 07.12.2022 за відомими йому електронними адресами, тому двадцятиденний строк касаційного оскарження з дня вручення постанови апеляційного суду на електронну адресу тривав до 27.12.2022, який скаржником було пропущено як під час першого звернення з касаційною скаргою на один місяць, так і під час другого звернення без належного підтвердження поважності причин його пропуску.

При цьому, скаржник не надає докази на підтвердження істинності твердження про неотримання копії оскаржуваної постанови за електронною адресою, зокрема, але не виключно: роздруківка із сайту електронної адреси, скріншоти, інша фіксація, а лише зазначає, що таке направлення судового рішення суперечить вимогам норм ГПК України, відповідно до яких суди зобов`язані надіслати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом.

Посилання заявника на те, що на офіційному бланку Миколаївської міської ради невідомо ким адміністрована електронна адреса є очевидно недобросовісним та спростовується відомостями з Єдиного реєстру судових рішень, в якому налічується 247 процесуальних документів за 2021-2023 роки, із зазначенням електронної адреси Миколаївської міської ради .

Проте, доказів звернення з відповідною заявою до суду апеляційної інстанції про видачу копії оскаржуваного судового рішення з дня його оголошення 06.12.2022 скаржником не додано, хоча йому надсилалися всі повідомлення суду щодо апеляційного провадження за вказаною ним електронною адресою у позовній заяві, які були успішно доставлені згідно зворотних повідомлень, що знаходяться в матеріалах справи.

Крім цього, апеляційним судом розміщувалась на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного суду на веб-порталі "Судова влада України" інформація щодо наявності в апеляційному провадженні справи № 915/1320/21, а також за заявою в порядку самопредставництва Миколаївської міської ради була направлена копія апеляційної скарги Приватного підприємства "Техбудінвест" за зазначеною електронною адресою представника.

Інших заяв про направлення процесуальних документів із зазначенням електронної адреси Миколаївської міської ради в матеріалах справи немає, тоді як суд, направляючи процесуальні документи за відомою йому електронною адресою позивача, просив підтвердити отримання або у разі необхідності звернутися за отриманням паперової форми судового рішення за відсутності асигнувань для направлення Укрпоштою.

Скаржник також був ініціатором апеляційного провадження з перегляду рішення суду першої інстанції та у цей період звертався до апеляційного суду з відповідними заявами, тому знав про існування провадження та мав цікавитися ним, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, у зв`язку з ухиленням Миколаївської міської ради від реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, обов`язковість якої для органів місцевого самоврядування передбачена ГПК України, а також ненадання інформації про зміну електронної пошти під час розгляду справи, судом було направлено копію оскаржуваної постанови за відомими йому адресами, про успішність доставки якої на адресу наявні докази в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Касаційну скаргу скаржник надіслав до суду касаційної інстанції з порушенням встановленого Кодексом строку на касаційне оскарження без належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Замість цього, скаржник кожного разу обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку касаційного оскарження посилається на неотримання оскаржуваної постанови, при цьому не підтверджуючи це твердження та не спростовуючи відомості про отримання цього судового рішення.

Положеннями статей 42, 43 ГПК України передбачено право учасників справи ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою не тільки Єдиного державного реєстра судових рішень, а й за допомогою контакт-центру, робота якого не зупинялася.

З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Проте скаржник у своєму клопотанні, після усунення недоліків, не навів достатніх обґрунтувань пропуску процесуального строку, які можна було б вважати непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, оскільки ці доводи не підтверджені відповідними доказами.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні про поновлення строку (після усунення недоліків) не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних непереборних обставин, що стали причиною пропуску строку, не підтверджено викладені скаржником підстави належними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Миколаївської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 у справі № 915/1320/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Миколаївської міської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 у справі № 915/1320/21.

2. Направити Миколаївській міській раді копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами разом з платіжною інструкцією від 13.03.2023 № 223 про сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ