ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду

"13" червня 2023 р. Справа№ 873/155/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Тищенко А.І.

секретар судового засідання Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 13.06.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву і додані до неї матеріали Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича та ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товаристо "Райффайзен Банк" звернулось із заявою до Північного апеляційного господарського суду про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 вказану заяву передано на розгляд судді Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2022 у справі №873/155/23 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд заяви призначено на 16.05.2023 о 09 год. 40 хв.

Крім того, вказаною ухвалою зобов`язано сторін надати суду документи на підтвердження свого правового статусу на день розгляду справи у суді (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - у випадку внесення змін до вказаного реєстру після призначення заяви до розгляду); - документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо) - оригінали для огляду, належні копії - до матеріалів справи.

Зобов`язано заявника надати суду власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" надати суду письмову інформацію про наступне:

- чи визнавалась третейська угода у даній справі недійсною;

- чи не скасоване рішення третейського суду у справі №63/23 компетентним судом;

- чи є у провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду.

Зобов`язано Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11) протягом п`яти днів від дня надходження цієї ухвали, з метою розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення, надати суду:

- третейську справу №63/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Новікова Сергія Андрійовича та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- свідоцтво про реєстрацію третейського суду (копію);

- положення про Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків (копію);

- регламент третейського суду (копію);

- список третейських суддів.

15.05.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про залучення правонаступника у справі в порядку статті 52 ГПК України.

Так, позивач зазначає, що 13.04.2023 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" з огляду на статтю 512 Цивільного кодексу України було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-58, згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №011/78002/499309 від 1401.2019 новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 розгляд справи відкладено на 13.06.2023 та зобов`язано Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" надати суду для огляду у судовому засіданні 13.06.2023 оригінали наступних документів:

- договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023;

- витягу з реєстру боржників від № 114/2-58 від 18.04.2023 до договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023;

- докази здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" оплати за договором відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023.

Водночас, у судове засідання 13.06.2023 представники учасників справи не з`явились, витребувані судом документи не надали.

Водночас, 01.06.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про залишення без розгляду заяви АТ «РАйффайзен Банк» про залучення правонаступника, мотивоване неможливістю явки представника у судове засідання та надання витребуваних судом документів з огляду на введення воєнного стану та небезпечними обставинами у країні. У згаданій заяві Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" також просить розглядати справу за відсутності його представника.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляд справи повідомлені належним чином.

В матеріалах справи містяться конверти з копіями ухвал суду апеляційної інстанції від 24.04.2023 та 16.05.2023, які надсилались Фізичній особі-підприємцю Новікову Сергію Андрійовичу та Новіковій Тетяні Миколаївні за адресами, що міститься в заяві АТ «РАйффайзен Банк» та у кредитному договорі та договорі поруки, причиною повернення зазначено "адресат відсутній за вказаною адресою".

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Північного апеляційного господарського суду у справі №873/155/23 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відповідачі був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, а не отримання поштової кореспонденції учасником справи не залежить від волевиявлення суду.

Розглянувши заяву АТ «Райффайзен Банк» про залучення правонаступника у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статі 512 Цивільного кодексу України однією із підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить (частина 3 статті 512 Цивільного кодексу України).

В силу положень статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитори переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

В підтвердження обставин правонаступництва, заявником подано суду копії:

- договору відступлення права вимоги №114/2-58 від 13.04.2023, укладеного між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", за умовами якого первісний кредитор (АТ "Райффайзен Банк") передає (відступає) новому кредитору (ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників;

- витягу з реєстру боржників від № 114/2-58 від 18.04.2023 до договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023;

- витягу з додатку №6 Перелік договорів порук до договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023.

Водночас, ухвалою суду від 16.05.2023 зобов`язано АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" надати суду для огляду у судовому засіданні 13.06.2023 оригінали наступних документів:

- договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023;

- витягу з реєстру боржників від № 114/2-58 від 18.04.2023 до договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023;

- докази здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" оплати за договором відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023.

Водночас, як зазначалось вище, представники АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" в судове засідання 13.06.2023 не з`явились, витребувані судом документи не надали.

Крім того, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" через канцелярію суду подало заяву про залишення без розгляду заяви АТ «Райффайзен Банк» про залучення правонаступника, мотивоване неможливістю явки представника у судове засідання та надання витребуваних судом документів з огляду на введення воєнного стану та небезпечними обставинами у країні.

За вказаних обставин, оскільки АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" не виконали вимоги ухвали від 16.05.2023, у суду відсутня можливість дослідити питання правонаступництва з огляду на відсутність належних доказів, у тому числі оплати договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023, відтак заява АТ «Райффайзен Банк» підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 354 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду заяви позивача, а також враховуючи обмеженість строку розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд визнав за можливе розглянути вказану заяву без участі представників сторін.

Згідно статті 352 Господарського процесуального кодексу України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до частини 1 статті 356 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки суд встановив відсутність підстав для відмови заявнику у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та п.1-1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до частини 6 статті 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За змістом зазначених норм законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не оцінює законність і обґрунтованість рішення третейського суду, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 ГПК України.

Така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/8665/17, від 04.06.2019 у справі № 873/8/19, від 27.06.2019 у справі №873/19/19, від 11.07.2019 у справі № 910/8692/17, від 13.11.2019 у справі № 873/51/19, від 24.12.2019 у справі № 870/45/19.

Судом у судовому засіданні оглянуто надані заявником - позивачем у третейській справі документи, а також матеріали третейської справи №63/23.

За вказаних обставин, враховуючи, що боржником (Фізичною особою-підприємцем Новіковим Сергієм Андрійовичем) не надано до суду доказів добровільного виконання вказаного рішення, суд приходить до висновку задовольнити частково заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23, з огляду на наступне.

Задовольняючи позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", третейський суд рішенням від 14.02.2023 стягнув солідарно суму боргу за кредитним договором №011/78002/499309 від 14.01.2019 та суму третейського збору солідарно з Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича та Новікової Тетяни Миколаївни.

Так, у вказаному рішенні третейського суду від 14.02.2023 у справі № 63/23 встановлено, що між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою-підприємцем Новіковим Сергієм Андрійовичем було укладено Кредитний договір №011/78002/499309 від 14.01.2019, згідно з умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування - 590 000,00 грн з кінцевим терміном погашення Кредиту - 14.03.2019 (п. 1.1., п. 1.3. Кредитного договору).

21.05.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою-підприємцем Новіковим Сергієм Андрійовичем було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору №011/78002/499309 від 14.01.2019, згідно з пунктом 4 якої сторони домовились викласти пункт 11.3. договору в наступній редакції: « 11.3 Всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (місцезнаходження: вул.. Євгена Сверстюка, 11, м. Київ, 02002), або до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вул.. Є. Сверстюка, 15, м. Київ, 02660) (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватись згідно з регламентом відповідного Третейського суду (далі - регламент). Підписанням договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилась з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення договору на сайті, наведеного нижче у договорі.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ "Райффайзен Банк Аваль" ОСОБА_1 було укладено договір поруки №125836/78002/328351 від 14.01.2019 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням, які виникають з умов кредитного договору №011/78002/499309 від 14.01.2019, в повному обсязі цих зобов`язань.

Відповідно до умов п. 2.1. договору поруки сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечуваних зобов`язань, в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває право вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

Відповідно до статуту АТ "Райффайзен Банк", Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" є правонаступником за всіма правами та обов`язками АТ "Райффайзен Банк Аваль" докази чого містять в матеріалах справи.

Суд дослідив вказане рішення третейського суду, вищевказаний Кредитний договір, додаткову угоду до нього, договір поруки та встановив, що Кредитний договір містить третейське застереження про передачу відповідного спору між банком та позичальником, у разі його виникнення, на вирішення третейського суду (п. 11.4 в редакції додаткової угоди №1 від 21.05.2020). Натомість, договір поруки не містить третейського застереження про передачу відповідного спору між банком та поручителями, у разі його виникнення, на вирішення третейського суду. Пункт 3.1.5 договору поруки не може розглядатись судом як третейське застереження стосовно можливості передачі даного спору між банком та поручителем на розгляд третейського суду. Окремої третейської угоди між банком та поручителем суду також не надано.

Пункт 11.4 Кредитного договору не містить посилань на договір поруки та на поручителя.

Тобто рішення третейського суду в частині стягнення з ОСОБА_1 , як з поручителя за вказаним договором поруки, прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

З огляду на вищевказане, враховуючи вимоги чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що даний спір між банком та поручителями про стягнення заборгованості не підвідомчий третейському суду. Суд відмовляє у задоволенні заяви АТ "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23 в частині стягнення солідарно суми боргу та суми третейського збору з ОСОБА_1 , оскільки справа, по якій прийнято дане рішення третейського суду, у вказаній частині не підвідомча третейському суду, рішення третейського суду у вказаній частині, прийнято у спорі між банком та поручителями, не передбаченому третейською угодою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 у справі №876/73/20.

Що стосується підвідомчості розгляду даного спору щодо статусу сторін учасників даного провадження, Північний апеляційний господарський суд керується правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №876/79/20.

Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення, відповідно до норм ГПК України, покладається на першого відповідача, оскільки станом на час розгляду даної заяви доказів виконання рішення третейського суду першим відповідачем до суду не надано, а отже перший відповідач вважається винним у виникненні спору (у зверненні заявника до суду з даною заявою).

Враховуючи викладене та керуючись статтями 129, 352, 354, 355, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про залучення правонаступника по справі залишити без розгляду.

2. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23 задовольнити частково.

3. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 14.02.2023 у третейській справі № 63/23 наступного змісту.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () заборгованість за Кредитним договором №011/78002/499309 від 14.01.2019 року у сумі 306 059 (триста шість тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень 35 копійок.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () третейський збір у сумі 3 460 (три тисячі чотириста шістдесят) гривень 59 копійок.

В іншій частині відмовити.

4. Стягнути з Стягнути з Фізичної особи-підприємця Новікова Сергія Андрійовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" () витрати по сплаті судового збору в сумі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. Видати наказ.

5. Третейську справу №63/23 повернути до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11).

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (частини 5, 6 статті 356 Господарського процесуального кодексу України). Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі частини 3 статті 356 та частини 2 статті 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Тищенко