ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 911/2579/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Василюк В.М.- головний спеціаліст юридичного відділу, строковий трудовий договір від 13.12.2022 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів);

від відповідача: Голубок А.В. - адвокат, ордер серії АА №1199796 від 30.01.2023 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц"

про стягнення 5 495 201,07 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5 495 201,07 грн., з яких: 281 760,00 грн. сума, сплачена за непоставлений товар, 5 193 466,20 грн. пені в розмірі 10% від ціни договору, 19 974,87 грн. штрафу у розмірі 3% від ціни договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не дотримано зобов`язань за договором про закупівлю товару № 197 від 20.09.2021 в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

07.02.2023 на електронну пошту суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Позов вважав необґрунтованим, відзначав, що свої зобов`язання за договором №197 від 20.09.2021 ним виконано в повному обсязі, поставка товару підтверджена відповідними видатковими накладними. Також позивачем не підтверджено наявність невикористаних талонів, а також факт їх невикористання станом на момент звернення до суду з даним позовом. Водночас, відповідач звертав вагу суду на те, що розрахунок пені не відображає період нарахування, що унеможливлює його перевірку. Нарахування штрафу в сумі 19974,87 грн. відповідач вважає безпідставним, оскільки така міра відповідальності передбачена лише за затримку або поставку не в повному обсязі, хоча згідно видаткових накладних від 19.11.2022 та 01.02.2022 товар є поставленим.

22.02.2023 на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач заперечив доводи, наведені у відзиві, зазначив, що наслідком проведених публічних закупівель за оголошенням № UA-2021-08-11-002334-с, опублікованим на сайті https://prozorro.gov.ua та в послідуючому укладеним між сторонами у справі договору № 197 відповідач повинен передати у встановлений строк у власність позивача товар (талони) (бензин - 20200 л та дизельне пальне - 200 л).

Проте, згадані бензин - 20200 л та дизельне пальне - 200 л відповідачем в повному обсязі позивачу не передані, хоча п.п. 1.4., 4.1. договору № 197 передбачає порядок поставки (відпуску) товару шляхом заправки автотранспорту позивача на підставі талонів.

Щодо періоду нарахування пені, позивач пояснив, що останню нараховано за 78 днів від дати направлення претензії

16.03.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, вчергове звертав увагу на те, що позов є необґрунтованим, товар є поставленим, договір № 197 від 20.09.2021 діяв до 31.03.2022.

Також відповідач відзначив, що заявлені до стягнення штрафні санкції є неспівмірними з ціною договору № 197 від 20.09.2021 та націлені на необґрунтоване збагачення позивача за рахунок відповідача.

Ухвалою від 25.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 23.05.2023 розгляд справи по суті відкладено на 22.06.2023.

09.06.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли додаткові пояснення позивача, до яких додано звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-08-11-002334-с, додаток № 1 до тендерної документації, платіжні доручення № 945 від 28.09.2021, №1217 від 22.11.2021, № 11 від 01.02.2022 на підтвердження оплати вартості палива згідно договору № 197 від 20.09.2021, примірники невикористаних талонів, договір № 12/01/01/2218-Р від 22.12.2021 та довідка ТОВ "Лівайн Торг" щодо мережі АЗС, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців а громадських формувань.

13.06.2023 поштовим зв`язком від позивача надійшли додаткові пояснення з переліченими вище додатками.

22.06.2023 на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

22.06.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 22.06.2023 судом з`ясовувались причини подачі суду доказів на стадії розгляду справи по суті.

Представник позивача зазначив, що останні перебували в бухгалтерії, в позові були зазначені номери талонів, проте в ході розгляду справи виявилося, що талони теж потрібні.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, заперечував проти задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, додатково вказував на те, що пальне, яке не використане (не заправлене) позивачем перебуває на відповідальному зберіганні у відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, звертав увагу на неспівмірність штрафних санкцій до ціни договору № 197.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2020 року між Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області (Покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" (Постачальник/відповідач) за результатами проведення процедури закупівлі було укладено договір про закупівлю товарів № 197, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність Покупця товар (талони) (кількість пального: бензин - 20200 л, дизельне паливо - 200 л) : Код ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09130000-9 - нафта і дистиляти (Бензин А-95, дизельне паливо), вказаного в п. 1.2. частинами (партіями) згідно заявок Покупця залежно від його потреби, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах цього договору ( п. 1.1. договору).

Найменування (номенклатура, асортимент), ціна товару визначена у Специфікації (додаток № 1 до договору), що є його невід`ємною частиною (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за талонами на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених Постановою КМУ № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.4. договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору ціна цього договору становить 557 592,00 грн. з ПДВ, та складається з вартості усіх партій товару, які закуповуються Покупцем за цим Договором. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Пунктами 4.1. та 4.4. договору сторони погодили, що строк поставки: до 31.12.2021, протягом 5 календарних днів з моменту отримання Постачальником заявки від Покупця. Товар постачається частинами (партіями) згідно замовлень (заявок) Покупця. Поставка Товару проводиться шляхом заправки автотранспорту Покупця на АЗС Постачальника за талонами Постачальника. Перехід права власності на Товар відбувається з моменту підписання видаткових документів (видаткових накладних, актів прийому-передачі).

Також п. 4.5. договору передбачено, що з моменту переходу до Покупця права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у Постачальника.

Усі розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів Покупцем на рахунок Постачальника (п. 6.2. договору).

Договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання та проставлення печаток (у разі їх використання) і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення ( п. 7.1. договору).

Відповідно до п. 7.2. договору дія останнього може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Пунктом 9 сторони визначили, що порушення зобов`язань за договором є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених чинним законодавством України та цим договором (п. 9.1. договору). У разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Покупцем, Постачальник сплачує пеню у розмірі 10% від ціни договору за кожен день порушення зобов`язань та додатково штраф у розмірі 3% від ціни договору (п. 9.3. договору).

Специфікацією (а.с. 13) сторонами погоджено найменування, кількість, ціну та вартість предмета закупівлі.

Додатковою угодою № 1 від 18.11.2021 сторони підтвердили, що бензин в кількості 2500 л вартістю 68400,00 грн. поставлено. Також п. 2 Додаткової угоди №1 погоджено, що вартість товару за невиконаною частиною договору № 197 від 20.09.2021 становить 489 069,00 грн.

16.12.2021 сторонами у справі укладено Додаткову угоду № 2 та пунктом 1 якої Покупець та Постачальник прийшли до згоди продовжити строк дії Договору № 197 від 20.09.2021 для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Пунктом 4 Додаткової угоди №2 встановлено, що остання набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє до 31.03.2022.

21.01.2022 сторонами у справі підписано Додаткову угоду № 3, якою погоджено збільшити суму договору на 109 800,00 грн., що не перевищує 20% суми визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році.

У пункті 2 Додаткової угоди № 3 погоджено наступне:

" 2. Внести зміни до пункту 3.1 розділу 3 Договору "Ціна договору", виклавши його в наступній редакції:

"Загальна сума договору становить 665 829 грн. 00 коп. (Шістсот шістдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень 00 копійок) в тому числі ПДВ 20%, з них:

- фінансування 2021року - 557 469 грн. 00 коп. (П`ятсот п`ятдесят сім тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень 00 копійок ), в тому числі ПДВ;

- фінансування 2022 року - 108 360 грн. 00 коп. (Сто вісім тисяч триста шістдесят гривень 00 копійок) в тому числі ПДВ."

Пунктом 3 Додаткової угоди №3 сторони змінили обсяг закупівлі товару та визначили їх у невиконаній частині Специфікації:

Бензин А-95 по талонах в кількості 3500 л вартістю 108 360 грн.

Позивачем подано суду видаткові накладні Рн211118/006 від 19.11.2021 (489 069,00 грн.) та № Рн220119/002 від 01.02.2022 (108 360,00 грн.) (а.с. 16-17).

Проте, позивач в позові зазначив, що у нього наявні талони на 5 780 л бензину А-95, вартістю 173 400,00 грн. та 3 500 л бензину А-95, вартістю 108 360,00 грн., які неможливо використати, оскільки працівники АЗС "БРСМ-Нафта" стверджують, що такі заблоковані.

Позивач листом від 06.09.2022 за вих. № 1513 звернувся до "БРСМ-Нафта" з проханням надати інформацію щодо підстав відмови у видачі пального по талонам автозаправної мережі БРСМ-Нафта (Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 25).

ТОВ "Євро Смарт Пауер" національна мережа АЗК "БРСМ-Нафта" повідомлено позивача, що на даний момент в цій мережі можна заправити автомобіля лише пальним преміального статусу, тому слід звернутися до постачальника та обміняти талони на покрашений вид пального.

13.09.2022 позивач скерував відповідачу претензію за вих. № 1551 (від 12.09.2022) з проханням протягом 20 днів з дня отримання цієї претензії сплатити 281760,00 грн. за фактично не отриманий товар (а.с. 21-22).

Також до позовної заяви додано копію талонів в кількості 10 шт. (а.с. 23).

Оскільки відповідач не повернув позивачеві зазначені кошти, Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (пункт 1 статті 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 67 ГК України визначено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно частини 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Так, правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору про закупівлю товару № 197 від 20.09.2021.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалося раніше, позивач на підтвердження позовних вимог подав суду копії договору № 197 від 20.09.021, Специфікації до договору про закупівлю № 197 від 20.09.2021, Додаткових угод № 1 від 18.11.2021 та № 2 від 16.12.2021, видаткових накладних від 19.11.2021 та від 01.02.2022, листа від 06.09.2022 за вх. № 1513, відповіді на запит Компанії "Євро Смарт Пауер" та претензії за вих. № 1551 від 12.09.2022 з доказами її направлення, також копію 10 талонів на пальне.

Лише на стадії розгляду справи по суті, а саме 09.06.2023 позивачем через підсистему "Електронний суд" направлено суду додаткові пояснення позивача, до яких додано звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-08-11-002334-с, додаток № 1 до тендерної документації, платіжні доручення № 945 від 28.09.2021, №1217 від 22.11.2021, № 11 від 01.02.2022 на підтвердження оплати вартості палива згідно договору № 197 від 20.09.2021, примірники невикористаних талонів, договір № 12/01/01/2218-Р від 22.12.2021 та довідка ТОВ "Лівайн Торг" щодо мережі АЗС, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців а громадських формувань.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У даному випадку суд звертається до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Статтею 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2).

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3).

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8).

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч. 10).

Разом з тим, слід відзначити, що дана справа розглядається за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Статтею 177 ГПК України визначено, що одним із завдань підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та збирання відповідних доказів.

Також відповідно до приписів ч. 2 ст. 182 ГПК України в підготовчому засіданні суд, зокрема: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше (п. 7); вирішує заяви та клопотання учасників справи (п. 10), призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (п. 18).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Стаття 207 ГПК України визначає, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Як зазначалося раніше, позивачем лише на стадії розгляду справи по суті, а саме 09.06.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду подані додаткові пояснення позивача, до яких додано звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-08-11-002334-с, додаток № 1 до тендерної документації, платіжні доручення № 945 від 28.09.2021, №1217 від 22.11.2021, № 11 від 01.02.2022 на підтвердження оплати вартості палива згідно договору № 197 від 20.09.2021, примірники невикористаних талонів, договір № 12/01/01/2218-Р від 22.12.2021 та довідка ТОВ "Лівайн Торг" щодо мережі АЗС, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців а громадських формувань.

Разом з тим, проаналізувавши наведені в судовому засіданні 22.06.2023 доводи щодо несвоєчасного подання доказів суду (перебування оригіналів талонів в бухгалтерії, зазначення номерів талонів в позові), суд вважає що такі причини не є поважними, тому не приймає до уваги подані докази.

Враховуючи наведені обставини, позивачем не надано господарському суду у встановлений ГПК України строк належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вартість непоставленого пального, їх оплату у визначеному договором розмірі та ін., тобто наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, які є в матеріалах справи, тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Щодо стягнення з Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області витрат на професійна правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн. суд зазначає наступне.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" просить стягнути з Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2644 від 27.06.2020, ордер серії АА № 1199796 від 30.01.2023, Договір про надання правової допомоги від 21.12.2021, Додаткову угоду № 2 від 30.01.2023 до Договору про надання правової допомоги.

Згідно п.п. 1.1. договору про надання правової допомоги від 21.12.2021 предметом даного договору є прийняття адвокатом на себе доручення клієнта про надання останньому юридичної допомоги обумовленого ним виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги.

Умови та порядок оплати за цим договором встановлюється за домовленістю сторін, у залежності від складності доручень/завдань та строку необхідного на їх виконання чи на умовах передати чи/або оплатити на підставі актів приймання-передачі виконаних/наданих послуг (п. 3.1. договору про надання правової допомоги).

Пунктами 4.1. та 4.2. договору про надання правової допомоги сторони погодили, що останній набуває чинності з моменту підписання сторонами, Даний договір діє до 20.01.2025 включно з можливістю пролонгації його дії.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 3 від 30.01.2023 до Договору про надання правової допомоги сторони дійшли згоди про фіксований розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правової допомоги та за представництво і захист інтересів клієнта під час розгляду справи № 911/2579/22 у судах, незалежно від витраченого адвокатом часу, незалежно від кількості судових засідань та від кількості підготовлених адвокатом документів, зокрема: у господарському суді Житомирської області - 50 000,00 грн.

Також п. 4 Додаткової угоди № 3 від 30.01.2023 до Договору про надання правової допомоги встановлено, що клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар (винагороду) у розмірі, визначеному п. 1 даної Додаткової угоди протягом 30 календарних днів з дня винесення судом кожної інстанції судового рішення у справі, а остаточний розрахунок сторони повинні здійснити з урахуванням п. 2 даної Додаткової угоди протягом 15 календарних днів з дня набрання рішенням суду у справі № 911/2579/22 законної сили.

Також 20.06.2023 адвокатом Голубком А.В. та відповідачем підписано акт приймання-передачі наданих послуг, яким підтверджено, що адвокат надав, а ТОВ "ТК - Нафтокомерц" прийняв наступні послуги по справі № 911/2579/23:

- збір доказів, аналіз предмету та підстав позову по справі;

- підготовка відзиву по справі;

- підготовка заперечень по справі;

- підготовка заяв та клопотань з процесуальних питань по справі;

- представництво та захист інтересів клієнта в Господарському суді Житомирської області та участь в усіх судових засіданнях при розгляді справи № 911/2579/22.

Вартість наданих послуг, вказаних в п. 1 акту з урахуванням Додаткової угоди №3 становить 50 000,00 грн. (п. 4 акта).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом з тим, слід відзначити, що Додатковою угодою № 3 від 30.01.2023 визначено фіксований розмір винагороди адвоката.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Позивач у запереченнях на заяву щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що неподання розрахунку (детального опису) виконаних робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, позбавляє іншу сторони можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Тому позивач вважає розмір витрат понесених на професійну правничу допомогу не доведеним.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Саме з цих підстав, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 відступила від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі No 638/7748/18, відповідно до якого неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу не звертався. Останнім було подано лише заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У цих запереченнях не наведено аргументів, які могли б свідчити про неспівмірність витрат на правову допомогу.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, участь в судових засіданнях дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 50 000 грн. є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Також суд звертає увагу на зміст ч. 3 ст. 126 ГПК України, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Разом з тим, суд зауважує, що в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Положеннями ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати (в т. ч. на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проаналізувавши вищевикладене, суд покладає витрати по оплаті професійної правничої допомоги на позивача в сумі 50 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 10, ід. код 04362680)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" (12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Толбухіна, 12, ід. код 23722888) 50000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.07.23

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід.)

+ на ел. пошту:

+ представнику позивача Василюку В.М. на електронну адресу:

3 - відповідачу (рек. з повід.)

+ на ел. пошту:

+