ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1780/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", Донецька обл., Покровський р- н, м.Курахове
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнозбут", м.Харків
про стягнення збитків 10 933,03 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнозбут" про стягнення збитків в розмірі 10 933,03 грн. податку на додану вартість.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно видаткової накладної від 03.11.2017 до Договору №3429-ВЭ-КуТЭС від 03.11.2017р. позивачу було поставлено відповідачем папір на суму 65 598,52 грн. в т.ч. ПДВ 10 933,03 грн.За вказану поставку партії продукції позивачем за платіжною інструкцією № 745 від 03.11.2017 проведено розрахунок з відповідачем на суму 65 598,52 грн. з ПДВ. Податкову накладну №6 від 03.11.2017 року щодо здійсненої поставки продукції на загальну суму 65 598,52 грн., зокрема щодо суми ПДВ в розмірі 10 933,03 грн. відповідачем у встановлені ПК України строки зареєстровано не було, що відповідно до п.4.3 договору є підставою для стягнення з останнього суми податку на додану вартість.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.05.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Але, судова кореспонденція адресована відповідачу була повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У цьому випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/1780/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» (Далі -Покупець, Позивач) в особі відокремленого підрозділу "КУРАХІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТЕХНОЗБУТ» (Далі Постачальник, Відповідач) укладено договір поставки №3429-ВЭ-КуТЭС від 03.11.2017р. (далі Договір).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору, Постачальник прийняв на себе зобов`язання поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК: 17.12.1 Папір газетний, папір ручного виготовлення та інший некрейдований папір, або картон для графічних цілей (надалі - Продукція), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в Специфікації, а Покупець - прийняти та оплатити поставлену Продукцію.

Строк поставки: протягом 14 календарних днів з моменту підписання договору, з правом дострокової поставки. Датою поставки продукції згідно п. 4.7. Договору є дата, зазначена представником Покупця на відповідних товаросупроводжуючих документах, наданих Постачальником.

Розрахунки за поставлену продукцію, відповідно до п. 5.4, здійснюються протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня з дати поставки відповідної Продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку.

Ціни на Товар, що постачається Постачальником, встановлюються Сторонами у відповідних Специфікаціях до цього Договору (п.5.2. Договору)

Згідно 5.1. Договору загальна сума цього договору на момент його підписання становила 65 798,33 грн. (шістдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 00 коп.) з ПДВ.

В п. 5.4. договору сторони погодили, що розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України, шляхом перерахування покупцем коштів у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 30-го календарного дня з дати постачання відповідної партії Товару на підставі отриманого Покупцем рахунку та при умові надання Постачальником правильно оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Постачальника.

01.12.2017 року Постачальник поставив продукцію на адресу Покупця відповідно до Видаткової накладної 745 від 03 листопада 2017 року на загальну суму 65 598,73 грн. (у тому числі ПДВ на суму 10 933,09 грн.)

На виконання умов договору Покупець перерахував 65 598,53 грн. на р/р Постачальника, що підтверджується платіжною інструкцією № від 25 січня 2018 року.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Постачальник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі.

Реєстрація податкових накладних та розрахунків передбачених законодавством, здійснюється ПОСТАЧАЛЬНИКОМ протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України).

У разі не надіслання ПОСТАЧАЛЬНИКОМ ПОКУПЦЕВІ податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) або у разі порушення ним порядку її заповнення та/або не реєстрації в межах граничних строків реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у тому числі внаслідок зупинення її реєстрації, ПОСТАЧАЛЬНИК сплачує ПОКУПЦЕВІ штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ, який ПОКУПЕЦЬ повинен отримати, за такою податковою накладною (розрахунком коригування до податкової накладної), протягом 10 календарних днів з дати надіслання відповідної претензії ПОКУПЦЯ.

Таким чином, з урахуванням умов п. 4.3. Договору, Постачальник повинен був надати Покупцеві оформлену відповідно до вимог чинного законодавства податкову накладну в електронній формі не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань, а у випадках, передбачених чинним законодавством, зареєструвати її в установленому порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З наданого витягу з особистого кабінету Позивача щодо реєстрації ПН вбачається, що Постачальником за фактом поставки Продукції податкова накладна №6 від 03.11.2017 була складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням порядку її заповнення та/або з порушенням порядку реєстрації в Єдиному реєстрі за видатковою накладною №745 від 03 листопада 2017 року, про що свідчить відмітка - "Про зупинення реєстрації" щодо податкової накладної №6 від 03.11.2017.

21.02.2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №22-166 щодо відсутності реєстрації податкової накладної №6 від 03.11.2017 та вимогою сплатити 10 933,09 грн. штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ за порушення ним порядку її заповнення, проте зазначена Претензія залишилась без відповіді.

У позовній заяві позивач наголошує, що у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем як постачальником своїх податкових зобов`язань та умов Договору, зокрема щодо здійснення своєчасної реєстрації податкових накладних за поставкою партії продукції, за видатковою накладною №745 від 03 листопада 2017 року, Позивач не зміг включити відповідні податкові накладні зокрема щодо суми податку 10 933,09 грн. до декларації з податкового кредиту з ПДВ.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на статтю 610 ЦКУ, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦКУ правовими наслідками порушення зобов`язання є сплата неустойки встановленої Договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно частини 1 статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Направлена на адресу Відповідача претензія №22-166 від 21.02.2023р. залишена Відповідачем без задоволення.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Верховний Суд звертав увагу, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Таким чином, належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 908/1568/18, постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Враховуючи викладене та встановлені обставини по справі, оскільки Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги Позивача про стягнення збитків в розмірі 10 933,03 грн. податку на додану вартість, завданих в результаті порушення Відповідачем обов`язку щодо складення та реєстрації податкової накладної та умов п.4.3 Договору - підлягають задоволенню.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПЕЦТЕХНОЗБУТ» (, Україна, 61058, Харківська обл., місто Харків, проспект Науки , будинок 5) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», (, Україна, 85612, Донецька обл., Покровський р-н, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок 34) збитки в розмірі 10 933 грн. 03 коп. податку на додану вартість та витрати по сплаті судового збору 2 684 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "07" липня 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне