ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/579/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №7

про стягнення 386348,41 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до суду з позовом про стягнення з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №7 386348,41 грн заборгованості за договором №03-0040 від 08.09.2022 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Ухвалою від 28.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 29.05.2023.

Ухвалою від 29.05.2023, враховуючи неявку в судове засідання представників сторін, суд відклав розгляд справи на 27.06.2023.

07.06.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання, згідно якої останній просив суд розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами та вказував, що станом на 29.05.2023 заборгованість частково погашена та складає 256048,41 грн.

27.06.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог (а.с. 75), згідно якого останній повідомив про те, що станом на час подання клопотання, заборгованість відповідача складає 223048,41грн та просив суд розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. До клопотання додані платіжні інструкції на загальну суму 163300,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (ч. 5 ст. 46 ГПК України).

Оскільки клопотання №2451-05 від 27.06.2023 подано позивачем після початку першого судового засідання та без доказів направлення відповідачу, суд не приймає його до розгляду, однак долучає до матеріалів справи, так як до нього долучені платіжні інструкції про часткове погашення заборгованості (а.с .75-82).

В судовому засіданні 27.06.2023 суд оголошував перерву до 14 год. 00 хв. 27.06.2023.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 73).

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалася, а надання письмового відзиву, відповідно до вимог ст. 178 ГПК України, є правом відповідача а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання останнім відзиву на позовну заяву, не перешкоджає розгляду справи. Розгляд справи здійснюється за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (постачальник, позивач) та Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №7 (споживач,відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №03-0040 (далі - Договір (а.с.9-18)).

Позивач стверджує, що за період з 01.11.2022 по 20.04.2022 поставив відповідачу електричну енергію, однак відповідач лише частково провів розрахунки, внаслідок чого станом на час звернення до суду заборгованість останнього станом на час звернення до суду склала 386348,41 грн.

Вказане стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач позов не оспорив, відзиву на позовну заяву не надав.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи таке.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносини, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13 квітня 2017 року №2019-VIII (далі - ЗУ №2019-VIII),

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п.1.1.1).

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з комерційною пропозицією №03-0040, який укладено шляхом підписання відповідачем 08.09.2022 заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії (а.с. 9-18).

Згідно з п.1.1 Договору, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору.

Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору (пункт 3.3 Договору).

Згідно з п.3.4 Договору, датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (пункт 5.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.8 Договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10 Договору).

Згідно комерційних пропозицій (а.с. 15-18) сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць з першого по останнє число включно; оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу (передачі), здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника універсальних послуг до 01 числа розрахункового періоду авансовим платежем в розмірі 100% від вартості заявлених обсягів електричної енергії. У разі, якщо вартість спожитої електричної енергії перевищить вартість заявлених договірних величин, остаточний розрахунок проводиться протягом п`яти робочих днів від дня отримання рахунка; по закінченню розрахункового місяця, постачальних до 5 числа наступного за розрахунковим періодом надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію у попередньому місяці.

Також у комерційних пропозиціях сторони визначили спосіб отримання рахунку: споживач отримує в зручний для нього спосіб: в структурних підрозділах постачальника; через особистий електронний кабінет; факсимільним зв`язком; поштовим зв`язком; електронною поштою.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору, в період з листопада 2022 року по березень 2023 рік позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію на загальну суму 769232,41грн, що підтверджується Актами приймання передачі №31164 від 30.11.2022 на суму 163840,07 грн, №33177 від 31.12.2022 на суму 167063,75 грн, №3798 від 31.01.2023 на суму 140142,90 грн, №6628 від 28.02.2023 на суму 172266,64 грн, №8660 від 31.03.2023 (а.с. 24-28).

Судом встановлено, що згідно платіжних інструкцій (а.с. 29-50, 75 (зворот), 76) відповідач частково провів розрахунки за отриману електричну енергію у розмірі 495000,00 грн грн, внаслідок чого станом на час звернення до суду, з урахуванням боргу станом на 01.11.2022 у розмірі 90116,00 грн (а.с.4), заборгованість останнього склала 364348,41 грн.

Водночас суд враховує, що у платіжних інструкціях від 28.12.2022 та від 07.04.2023 відповідач у призначенні платежу зсилається на рахунки №31164 від 30.11.2022 та №8660 від 31.03.2023 (а.с. 32,49), що вказує на своєчасне отримання останніх.

Крім того, суд враховує, що вищевказані акти приймання-передачі та рахунки на оплату електричної енергії позивач направив відповідачу разом з претензією №988 від 14.04.2023, згідно якої повідомляв про наявність заборгованості станом на 14.04.2023 у розмірі 406438,41 грн та просив її сплатити у строк до 20.04.2023, а також просив підписати акти приймання-передачі, та повернути їх позивачу (а.с. 55-58).

З огляду на викладене, зокрема, зважаючи на обізнанність відповідача про необхідність отримання рахунків для оплати, підтвердження матеріалами справи отримання відповідачем всіх рахунків за спірний період станом на 07.04.2023, а також повторне їх направлення відповідачу з претензією, суд дійшов висновку, що строк оплати отриманої відповідачем електричної енергії згідно Актів приймання передачі за період листопад 2022 - березень 2023 роки, станом на час звернення до суду, настав.

Оскільки наданими до справи платіжними інструкціями (а.с. 75 (зворот), 76) підтверджено, що 21.04.2023 та 24.04.2023 відповідач сплатив 22000,00 грн згідно договору, що не було враховано позивачем при зверненні до суду 25.04.2023, у стягненні 22000,00 грн основного боргу слід відмовити.

Після звернення до суду з даним позовом, відповідач додатково сплатив суму основного боргу у розмірі 141300,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 76 (зворот) -81), внаслідок чого заборгованість останнього станом на час вирішення справи в суді склала 223048,41 грн. Зазначений розмір заборгованості також підтвердив позивач у заяві від 27.06.2023 (а.с. 75).

Так як заборгованість у розмірі 141300,00 грн була погашена відповідачем після звернення позивача до суду, в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Пунктом 2 ч.1 ст.231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що позивач підтвердив належними та достатніми доказами існування заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню у розмірі 223048,41 грн основного боргу. В частині стягнення 22000,00 грн основного боргу суд відмовляє за безпідставністю. В частині стягнення 141300,00 грн основного боргу провадження у справі підлягає закритттю за відсутністю предмета спору.

З урахуванням зазначеного та приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача. При цьому, суд враховує п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", згідно якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи наведене, підлягає поверненню позивачу за його клопотанням 2119,50 грн судового збору, у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення 141300,00 грн основного боргу.

Оскільки представники сторін в судове засідання не з`явились, резолютивна частина рішення не оголошувалась. При цьому, суд враховує постанови Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/11 та №761/38266/14 від 30.09.2022.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 231, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №7 (13306, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Європейська, буд. 91, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, м.Житомир, майдан Перемоги, буд.10, ):

- 223048,41 грн основного боргу за спожиту електроенергію;

- 3345,73 грн судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 141300,00 грн основного боргу.

4. У стягненні 22000,00 грн основного боргу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.07.23

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2,3 - сторонам (рек.).