ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 Справа № 914/699/23

За позовом:Дочірнього підприємства «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам», Волинська обл., Іваничівський район, с. Мишів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд групп», м. Львів
про:стягнення заборгованості та штрафних санкцій
Суддя Крупник Р.В.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/699/23 (суддя Синчук М.М.) за позовом ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» до ТОВ «Агротрейд групп» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Ухвалою від 03.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті ухвалив здійснювати без повідомлення учасників справи, в приміщенні Господарського суду Львівської області.

Зважаючи на прийняття головою Господарського суду Львівської області наказу №05-13/31 від 04.04.2023 про відрахування зі штату суду судді ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням його із посади судді, виконуючим обов`язки керівника апарату Господарського суду Львівської області прийнято розпорядження №75 від 12.04.2023, згідно із яким у справі №914/699/23 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу.

За результатами повторного авторозподілу, справу №914/699/23 передано на розгляд судді Крупнику Р.В.

Ухвалою від 20.04.2023 суд прийняв до розгляду справу №914/699/23 за позовом ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» до ТОВ «Агротрейд групп» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін, розгляд справи по суті ухвалив розпочати повторно.

У період з 05.06.2023 по 30.06.2023 суддя Крупник Р.В. перебував у відпустці.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 21.03.2022 позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки №21/03, згідно із яким постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця сільськогосподарську продукцію, вказану в Специфікаціях, що є невід`ємними додатками до договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору він здійснив поставку товару, а саме кукурудзи, на загальну суму 723 503,00 грн. Проте, відповідач свого обов`язку по оплаті отриманого товару в повному обсязі не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 323 503,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду із позовом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.12.2022 у справі №914/2035/22 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Агротрейд групп» на користь ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» 223 503,00 грн. заборгованості, 25354,71 грн. 20% річних, 25 937,30 грн. інфляційних втрат, 47 204,64 грн. пені та 4 830,5 грн. судового збору, в частині вимог про стягнення 100 000,00 грн. основного боргу закрито провадження у справі, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач зауважує, що на виконання згаданого вище рішення було видано наказ від 06.02.2023, який перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця Михайловського С.В. у межах виконавчого провадження №709998175. До відкриття виконавчого провадження, відповідач оплатив 25 354,71 грн. 20% річних, 25 937,30 грн. інфляційних втрат та 22 503,00 грн. основного боргу.

20.02.2023 на адресу позивача надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження №709998175 від 20.02.2023 разом із платіжною інструкцією №3089 від 20.02.2023, згідно із якою сплачено грошові кошти у сумі 248 204,64 грн. (загальний залишок несплачених грошових коштів).

Зважаючи на те, що у межах справи №914/2035/22 позивачем заявлялись позовні вимоги про стягнення 20% річних, інфляційних втрат та пені станом на 24.08.2022 (день складення позовної заяви), ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» повторно звернулось до суду із позовом, у якому просить стягнути із відповідача 22 090,14 грн. 20 % річних, 15 113,72 грн. інфляційних втрат, 21 030,40 грн. пені, які нараховані з 25.08.2022 по день фактичного погашення заборгованості.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 165 ГПК України, не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

Ухвали від 03.03.2023 про відкриття провадження у справі (поштове відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором 902) та від 20.04.2023 про прийняття справи до розгляду (поштове відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором 706) направлялась судом на юридичну адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Львів, просп. Чорновола В., буд. 63, офіс 309.

Разом з цим, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання».

У відповідь на інформаційний запит суду щодо вручення відповідачеві вищевказаних поштових відправлень, АТ «Укрпошта» листом вх. №14315/23 від 12.06.2023 повідомила наступне. За повідомленням відділення поштового зв`язку 79020, за адресою ТОВ «Агротрейд групп»: 79020, м. Львів, просп. Чорновола В., буд. 63, офіс 309, знаходиться бізнес центр (БЦ). Порядок доставки пошти товариство з Укрпоштою не узгоджувало, уповноважені особи не визначені, поштова скринька та вивіска з назвою товариства відсутні.

Рекомендований лист №902 від 08.03.2023 надійшов 11.03.2023 до ВПЗ №20 м. Львова та того ж дня доставлявся листоношею згідно із адресою товариства, але не був вручений з вищезазначених причин. Повідомлення про надходження поштового відправлення залишено працівнику охорони БЦ. Оскільки за одержанням листа до ВПЗ №20 м. Львів ніхто не звернувся, лист 11.04.2023 повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання.

Рекомендований лист №706 від 25.04.2023 надійшов 27.04.2023 до ВПЗ №20 м. Львова та того ж дня доставлявся листоношею згідно із адресою товариства, але не був вручений з вищезазначених причин. Повідомлення про надходження поштового відправлення залишено працівнику охорони БЦ. Оскільки за одержанням листа до ВПЗ №20м. Львів ніхто не звернувся, лист 25.05.2023 повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання.

У постановах від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний Суд зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що адреса (м. Львів, просп. Чорновола В., буд. 63, офіс 309), на котру відправлялася кореспонденція суду, є юридичною адресою відповідача і останній не повідомляв про зміну цієї адреси, то в силу вимог ст. 242 ГПК України, він вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи №914/699/23.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

21.03.2022 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки №21/03 (надалі Договір), згідно із п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця сільськогосподарську продукцію, вказану в Специфікаціях, що є невід`ємними додатками до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Згідно із п. 1.3 Договору найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначаються специфікацією, що є додатком до цього договору.

У Специфікації №1 від 21.03.2022 до Договору сторони погодили поставку товару, а саме кукурудзи у кількості 100 т загальною вартістю 730 000,00 грн. Згідно із п. 3 цієї специфікації строк відвантаження товару становить до 28.03.2022.

Як визначено у пункті 3.5 Договору, датою поставки товару є дата, що вказана у видатковій накладній.

На виконання зобов`язань за Договором, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар (кукурудзу) загальною вартістю 723503,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №270 від 28.03.2022 на суму 226 227,00 грн., №271 від 28.03.2022 на суму 261 632,00 грн. та №272 від 28.03.2022 на суму 235 644,00 грн., а також товарно-транспортними накладними №Р270, №271 та №Р272, які датовані 28.03.2022.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що умови та порядок проведення розрахунків за кожну партію товару визначаються в Специфікації до даного договору, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно із п. 6 Специфікації №1 від 21.03.2022 до Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника, а саме: 86% (у даному випадку 622 212,58 грн.) по фактично відвантаженій вазі кожної окремої партії товару та прийнятої по якості на складі розвантаження не пізніше двох днів, та 14% (в даному випадку 101 290,42 грн.) по отриманні оригіналів документів на товар та реєстрації ПДВ.

Позивач здійснив нарахування податкових зобов`язань за вказаними вище господарськими операціями із поставки товару, що підтверджується:

- податковою накладною №72 від 28.03.2022 (складена на підставі поставки за видатковою накладною №270 від 28.03.2022 на суму 226 227,00 грн.), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.06.2022 за №, що підтверджується відповідною квитанцією;

- податковою накладною №73 від 28.03.2022 (складена на підставі поставки за видатковою накладною №271 від 28.03.2022 на суму 261 632,00 грн.), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.06.2022 за №, що підтверджується відповідною квитанцією;

- податковою накладною №74 від 28.03.2022 (складена на підставі поставки за видатковою накладною №272 від 28.03.2022 на суму 235 644,00 грн.), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.06.2022 за №, що підтверджується відповідною квитанцією.

З викладеного вище випливає, що термін оплати суми у розмірі 622 212,58 грн. (86%) до 30.03.2022 включно, а суми 101 290,42 грн. (14%) до 02.06.2022 включно.

Відповідач порушив свої договірні зобов`язання, оскільки у встановлений пунктом 6 Специфікації №1 від 21.03.2022 до Договору строк не здійснив у повному обсязі оплати вартості поставленого йому товару.

У зв`язку із цим, 26.08.2022 ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» звернулося до суду із позовом до ТОВ «Агротрейд групп» про стягнення 323 503,00 грн. заборгованості за Договором, 25 354,71 грн. 20% річних, 25 937,30 грн. інфляційних втрат, 47 423,82 грн. пені.

Відповідно позовна заява перебувала на розгляді у Господарському суді Львівської області у межах справи №914/2035/22. За результатами її розгляду, Господарським судом Львівської області ухвалено рішення від 26.12.2022, яким позовні вимоги ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» задоволено частково, стягнуто із ТОВ «Агротрейд групп» на користь ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» 223 503,00 грн. заборгованості, 25354,71 грн. 20% річних, 25 937,30 грн. інфляційних втрат, 47 204,64 грн. пені та 4 830,50 грн. судового збору, закрито провадження у справі у частині вимог про стягнення 100 000,00 грн. основного боргу, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Означене вище рішення набрало законної сили 26.01.2023.

Розглядаючи справу №914/2035/22, суд також встановив, що на виконання умов Договору, відповідач здійснив платіж у розмірі 400000,00 грн. згідно із платіжним дорученням №225 від 12.04.2022, яке наявне і у матеріалах даної справи.

Крім цього, відповідач перерахував позивачу 100 000,00 грн. згідно із платіжним дорученням №259 від 31.08.2022 на суму 100 000,00 грн., що стало підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 100 000,00 грн. основного боргу у зв`язку із відсутністю предмета спору. Факт наявності основної заборгованості відповідач не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факти належного виконання позивачем зобов`язань за Договором, порушення відповідачем строків оплати, встановлених Специфікацією №1 до Договору, та існування у нього на момент звернення до суду із позовом (26.08.2022) боргу за Договором у сумі 323 503,00 грн., а також станом на 01.09.2022 і на момент ухвалення рішення у справі №914/2035/22 у сумі 223 503,00 грн., встановлені рішенням суду у справі №914/2035/22, а тому згідно із ч. 4 ст. 75 ГПК України вказані обставини не потребують додаткового доказування.

На виконання рішення від 26.12.2022 у справі №914/2035/22, судом видано наказ від 06.02.2023, який перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського С.В. у межах виконавчого провадження №70998175. Постанова про відкриття відповідного виконавчого провадження винесена виконавцем 09.02.2023.

До дня відкриття виконавчого провадження, відповідач перерахував позивачу на виконання рішення від 26.12.2022 у справі №914/2035/22 наступні суми:

- 4 830,50 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №421 від 07.02.2023;

- 25 937,30 грн. інфляційних втрат, що підтверджується платіжною інструкцією №424 від 07.02.2023;

- 25 354,71 грн. 20% річних, що підтверджується платіжною інструкцією №425 від 07.02.2023;

- 22 503,00 грн. основного боргу, що підтверджується платіжною інструкцією №427 від 07.02.2023.

Таким чином, починаючи з 08.02.2023 сума основного боргу становила 201 000,00 грн. (223 503,00 - 22 503,00).

Після відкриття виконавчого провадження, а саме 20.02.2023, позивачу було перераховано суму у розмірі 248 204,64 грн. (платіжна інструкція №3098 від 20.02.2023), якою погашено решту суми боргу, стягнуту згідно із рішенням суду від 26.12.2022 у справі №914/2035/22.

20.02.2023 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №70998175 у зв`язку із стягненням боргу за виконавчим документом у повному обсязі.

Відповідно до п. 7.4 Договору у випадку порушення покупцем строків оплати товару, покупець повинен сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу. Крім того, покупець сплачує на користь постачальника 20 відсотків річних, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позивачем долучено до матеріалів даної справи позовну заяву та додані до неї розрахунки пені, інфляційних втрат та 20% річних, які подавались ним до суду у справі №914/2035/22. Зі змісту відповідних розрахунків вбачається, що суми пені, інфляційних втрат та 20% річних нараховувались позивачем на суму основного боргу за період до 24.08.2022 включно.

Жодних заперечень щодо згаданих розрахунків відповідачем до суду подано не було.

Зважаючи на те, що відповідач здійснив остаточне погашення суми основної заборгованості лише 20.02.2023, позивач здійснив донарахування на вказану суму 22 090,14 грн. 20 % річних, 15 113,72 грн. інфляційних втрат та 21 030,40 грн. пені.

Відповідні нарахування проведені наступним чином.

1. Розрахунок за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати залишку непогашеної суми, яка була визначена у розмірі 86% від загальної вартості поставленого товару, здійснюється таким чином:

- 20% річних нараховуються за період з 25.08.2022 по 30.08.2022 на суму 222 212,58 грн., за період з 31.08.2022 по 06.02.2023 на суму 122 212,58 грн., а також за період з 07.02.2023 по 19.02.2023 на суму 99 709,58 грн.;

- пеня нараховується за період з 25.08.2022 по 30.08.2022 на суму 222 212,58 грн., а також за період з 31.08.2022 по 30.09.2022 на суму 122 212,58 грн.;

- інфляційні втрати нараховуються за період з 31.08.2022 по 06.02.2023 на суму 122 212,58 грн.

2. Розрахунок за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати суми, яка була визначена у розмірі 14% від загальної вартості поставленого товару, здійснюється наступним чином:

- 20% річних нараховуються за період з 25.08.2022 по 19.02.2023 на суму 101 290,42 грн.;

- пеня нараховується за період з 25.08.2022 по 03.12.2022 на суму 101 290,42 грн.;

- інфляційні втрати нараховуються за період з 25.08.2022 по 19.02.2023 на суму 101 290,42 грн. При цьому при проведенні розрахунку індекс інфляції за лютий 2023 року позивач не враховує.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки №21/03 від 21.03.2022.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу обумовлений Договором товар, а відповідач у повному обсязі його не оплатив, у зв`язку із чим, у нього станом на 26.08.2022 утворилась заборгованість у розмірі 323 503,00 грн., про стягнення якої із останнього просило ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» у межах справи № 914/2035/22.

Після звернення позивача до суду із позовом, а саме 31.08.2022, відповідач додатково оплатив 100 000,00 грн. в рахунок погашення основного боргу. Відтак, починаючи з 01.09.2022, сума відповідної заборгованості зменшилась до 223 503,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, платіжних доручень та інструкцій, а також змістом рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2022 у справі №914/2035/22.

07.02.2023 відповідачем перераховано позивачу 22 503,00 грн., що призвело до зменшення основного боргу до 201 000,00 грн.

20.02.2023 приватний виконавець перерахував позивачу суму у розмірі 248 204,64 грн., із яких в погашення основного боргу зараховано 201 000,00 грн., а решта суми у розмірі 47 204,64 грн. спрямовано в погашення пені, стягнутої із відповідача рішенням від 26.12.2022 у справі №914/2035/22.

Оскільки відповідач погасив основний борг лише 20.02.2023, позивач переконаний, що у нього є право на нарахування інфляційних втрат та 20% річних за весь період прострочення до дати фактичного погашення заборгованості, не зважаючи на те, що рішенням суду уже було стягнуто на його користь відповідні суми інфляційних втрат та 3% річних до 24.08.2022.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зауважити, що у п. 7.4 Договору сторони погодили, що покупець сплачує на користь постачальника 20 відсотків річних, передбачених ст. 625 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 27.04.2018 по справі №908/1394/17 викладено правовий висновок, який полягає у тому, що виходячи зі змісту ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 17.02.2016 у справі №905/3137/14-908/5775/14.

Отже, за змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Матеріали справи містять докази погашення відповідачем заборгованості, стягнутої за рішенням суду по справі №914/2035/22 лише 20.02.2023.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про порушення відповідачем грошового зобов`язання за Договором до 20.02.2023 (дата погашення боргу) та погоджується з доводами позивача щодо наявності правових підстав для застосування у даній справі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернувшись до суду із позовом, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати у розмірі 15 113,72 грн. та 20 % річних у сумі 22 090,14 грн.

Провівши відповідний перерахунок, врахувавши строки нарахування інфляційних втрат та 20% річних у межах справи №914/2035/22, суд дійшов висновку, що суми інфляційних втрат та 20% річних нараховані позивачем правильно, а тому підлягають задоволенню у розмірі 15 113,72 грн. та 22 090,14 грн. відповідно.

У своєму позові позивач також просить суд стягнути із відповідача пеню у розмірі 21030,40 грн.

Відповідно до п. 7.4 Договору у випадку порушення покупцем строків оплати товару, покупець повинен сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми боргу.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, врахувавши строки нарахування пені у межах справи №914/2035/22, суд дійшов висновку, що така обрахована позивачем правильно, а тому підлягає задоволенню у повному розмірі, а саме у сумі 21 030,40 грн.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 73-74, 76-80, 123-124, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд групп» (79020, м. Львів, просп. Чорновола В., буд. 63, офіс 309; ) на користь Дочірнього підприємства «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» (45325, Волинська обл., Іваничівський р-н, село Мишів; ) 21 030,40 грн. пені, 15 113,72 грн. інфляційних втрат, 22 090,14 грн. 20% річних та 2 684,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено у нарадчій кімнаті 03.07.2023.

Суддя Крупник Р.В.