ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" червня 2023 р. Справа № 911/700/23
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/700/23
про стягнення 112 467,24 грн за договором № ТЕП-337 про надання послуг з організації перевезень вантажів від 07.04.2022 (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог)
суддя Н.Г. Шевчук
секретар судового засідання М.Г. Байдрелова
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТАН КОНСТРАКШН" про стягнення заборгованості, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у розмірі 112 467,24 грн за договором № ТЕП-337 про надання послуг з організації перевезень вантажів від 07.04.2022.
Рішенням Господарського суду Київської області від 01.06.2023 (повний текст рішення складено та підписано 08.06.2023) позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТАН КОНСТРАКШН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" 112 467,24 грн (з яких 8 372,96 грн інфляційні втрати, 5 892,13 грн 3% річних, 98 202,15 грн пеня) та 2 684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

12 червня 2023 року від позивача надійшла заява б/н від 06.06.2023 про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено докази понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною другою статті 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо у позовній заяві позивач повідомив суд, що у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн та в прохальній частині позовної заяви просив судові витрати покласти на відповідача.

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що в судовому засіданні 01.06.2023 (в якому оголошено вступну та резолютивну частини рішення) представником позивача адвокатом Проніною В.М. було заявлено клопотання в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Також, судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення подана до поштового відділення згідно накладної Укрпошти 06.06.2023, тобто в межах строків, визначених частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на те, що короткий текст рішення суду було оголошено 01.06.2023.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 116 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, ухвалою Господарського суду Київської області від 14.06.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" про ухвалення додаткового рішення до розгляду та призначено судове засідання на 22.06.2023.

15 червня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТАН КОНСТРАКШН" надійшла заява про участь представника відповідача адвоката Нестерової Ольги Валеріївни у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon", однак ухвалою суду від 15.06.2023 заяву залишено без задоволення, оскільки спеціально обладнаний технічними засобами зал судових засідань в Господарському суді Київської області на дату та час судового засідання по справі № 911/700/23 заброньований у зв`язку з розглядом іншої справи.

Уповноважені представники учасників провадження у справі не з`явилися у судове засідання 22.06.2023, разом з тим від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та заявлено про розгляд клопотання за відсутності представника відповідача. Від представника позивача надійшла на електронну адресу суду заява із запереченнями проти клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та заявлено розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника.

Отже, розглянувши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків:

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина п`ята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Отже, судом встановлено, що правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" у даній справі надавалась адвокатом Проніною Валерією Миколаївною, на підтвердження повноважень якої до матеріалів справи надано копії ордеру серії ВН № 1233259 від 16.03.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД № 003911 від 21.08.2019 та копію договору про надання правової допомоги № 23-01/2023 від 23.01.2023.

Також, до матеріалів справи в якості підтвердження здійснення правничої допомоги надані копії наступних доказів: додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 23-01/2023 від 23.01.2023; акта наданих послуг від 05.06.2022; рахунку № СФ-000001 від 05.06.2023; платіжної інструкції № 2552 від 06.06.2023.

Як встановлено судом, відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги № 23-01/2023 від 23.01.2023, ТОВ "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" (Клієнт) доручає, а адвокат Проніна В.М. бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що розмір оплати правової допомоги, що надається Адвокатом, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами Додатковими угодами до цього договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги і її вартість.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що він набуває чинності з дати його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою № 1 від 23.03.2023 до договору про надання правової допомоги № 23-01/2023 від 23.01.2023 сторонами встановлено обсяг та вартість оплати праці Адвоката (погодинна оплата).

Відповідно до акта наданих послуг адвокатом Проніною В.М. надано наступні послуги:

- вивчення та аналіз документів наданих клієнтом витрачено 1 год. (500,00 грн/1 год.) 500,00 грн;

- підготовка, складання претензії до ТОВ "НАТАН КОНСТРАКШН" витрачено 1 год. (500,00 грн/1 год.) 500,00 грн;

- підготовка, складання позову до Господарського суду Київської області витрачено 9 год. (2000,00 грн/1 год.) 18 000,00 грн;

- підготовка, складання заяви про зменшення розміру позовних вимог від 16.03.2023 витрачено 0,5 год. (2000,00 грн/1 год.) 1000,00 грн;

- підготовка, складання відповіді на відзив ТОВ "НАТАН КОНСТРАКШН" витрачено 2 год. (2000,00 грн/1 год.) 4 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні 01.06.2023 витрачено 0,5 год. (2000,00 грн/1 год.) 1 000,00 грн.

Загальна вартість послуг становить 25 000,00 грн.

Відповідач в свою чергу заперечив проти стягнення такої суми витрат на правову допомогу, так, в поданому 22.06.2023 клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідач зазначив, що співмірною сумою з врахуванням складності справи, ціни позову, реальним часом витраченим адвокатом, змістом та обсягом наданих адвокатських послуг є 5000,00 грн.

Відповідач зазначив, що не підлягають задоволенню витрати на вивчення та аналіз документів наданих клієнтом, а також підготовка і складання претензії до ТОВ "НАТАН КОНСТРАКШН", оскільки ці витрати відносяться до досудового врегулювання спору, тобто не пов`язані із розглядом справи. Також, витрати на складання заяви про зменшення позовних вимог не є необхідними, адже відповідач систематично здійснював погашення заборгованості і позивач міг почекати до повного погашення і не звертатися з позовом. Також відповідач зазначив, що витрати на правову допомогу є неспівмірними із ціною позову, оскільки становлять майже 23% суми позовних вимог. Відповідач наполягає на неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу.

Суд частково погоджується з твердженням відповідачем.

Так, судом враховано вищевказані посилання відповідача, а також взято до уваги те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 в справі № 910/2170/18.

Суд зазначає, що підготовка, складання позовної заяви до Господарського суду Київської області вже включає вивчення та аналіз документів наданих клієнтом, що в акті виконаних робіт позивачем вказано різними пунктами та виставлено різні суми в якості наданих послуг правової допомоги. В даному випадку вбачається подвоювання виду наданих послуг.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про підготовку та складання претензії, вартість послуг якої визначено у розмірі 500,00 грн, у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки дії позивача щодо направлення претензій відповідачу, у зв`язку з невиконанням останнім своїх зобов`язань за спірним договором є досудовим врегулюванням спору та пов`язані із на власний ризик господарською діяльністю позивача, що узгоджується з положеннями статті 42 Господарського кодексу України.

Посилання в даному випадку позивача на положення пункту 4 частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, який передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись, суд вважає безпідставними, оскільки дане положення сприяє позиції відповідача, яке дає можливість для зменшення витрат заявлених на правову допомогу у випадку задоволення позивних вимог відповідачем чи мирного врегулювання спору.

Таким чином, в даній справі суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов до висновку не присуджувати позивачу всі його заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу, а саме витрати позивача в розмірі 500,00 грн за вивчення, аналіз документів наданих клієнтом та 500,00 грн за підготовку, складання претензії суд не розподіляє.

Щодо решти заявлених витрат правничої допомоги, які становлять 24 000,00 грн, суд зазначає, що вони є співмірними зі складністю справи, ціною позову, реальним часом витраченим адвокатом, змістом та обсягом наданих адвокатських послуг.

Суд не бере до уваги, як підстави для зменшення решти заявлених витрат правничої допомоги, твердження відповідача про те, що ним фактично було погашено в повному обсязі розмір заборгованості до отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження; передчасне звернення позивача до суду з позовом у цій справі та довільно визначену суму судових витрат при поданні позову, оскільки ціна позову при зверненні до суду становила 1 529 089,40 грн, з яких 1 416 622,16 грн сума основного боргу, 8 372,96 грн інфляційні втрати, 5 892,13 грн 3% річних та 98 202,15 грн пеня. Ціна позову у розмірі 112 467,24 грн стала після погашення відповідачем основної заборгованості, яка, як встановлено у рішенні суду від 01.06.2023 відповідачем повинна була бути сплачена позивачу до 06.01.2023 та 19.01.2023 включно, тоді як остаточний розрахунок проведено відповідачем 14.03.2023 після відкриття провадження у справі (13.03.2023). Своєчасне виконання контрагентом своїх обов`язків, передбачених договором, який останній підписує з урахуванням принципу свободи договору не спонукало б позивача до звернення з позовом до суду.

Крім того метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утриматися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17.

Також суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24000,00 грн є документально підтвердженими, справедливими, розумними та співмірними, а відповідачем в свою чергу, підстав у відмові цих витрат не доведено.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі № 911/700/23 в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 123, 129, 221, 234, 344 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/700/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТАН КОНСТРАКШН" (08303, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 14, кабінет 405, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО ТРАНС ЛОГІСТІК" (68540, Одеська область, Тарутинський район, селище міського типу Бородіно, вулиця Адріанова, будинок 37, ) 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині у заяві відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 30.06.2023