ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" липня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1019/23
Суддя Господарського суду Київської області Антонова В.М., розглянувши заяву представника відповідача адвоката Павловського Б.М. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у справі №911/1019/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Херсоніндустріалпарк
до фізичної особи-підприємця Волошиної Надії Анатоліївни
без виклику учасників процесу
Товариство з обмеженою відповідальністю Херсоніндустріалпарк звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 03.04.2023 № 42 до фізичної особи-підприємця Волошиної Надії Анатоліївни про стягнення заборгованості на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 19, укладеного 01.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Росич Приват і фізичною особою-підприємцем Волошиною Надією Анатоліївною.
Ухвалою Господарського суду Київської області №911/1019/23 від 22.06.2023 (суддя Щоткін О.В.) закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Херсоніндустріалпарк до фізичної особи-підприємця Волошиної Надії Анатоліївни про стягнення заборгованості на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 19, укладеного 01.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Росич Приват і фізичною особою-підприємцем Волошиною Надією Анатоліївною. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Херсоніндустріалпарк з Державного бюджету України 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп. 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжної інструкції №220 від 03.04.2023, оригінал якої знаходиться у матеріалах господарської справи № 911/1019/23.
22.06.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій останній просить стягнути з позивача у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №№911/1019/23 передано для розгляду судді Антоновій В.М.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки судове рішення у справі № 911/1019/23 ухвалено в порядку письмового провадження, ухвалою суду від 22.06.2023 прийнято до розгляду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у справі №911/1019/23, розгляд заяви постановлено здійснювати без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Дослідивши клопотання позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке.
У поданій заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Суд установив, що у відзиві на позов представником відповідача зроблено заяву, у якій було зазначено, про орієнтовний розмір судових витрат складатиме 5000,00 грн.
Згідно із статтею 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із клопотанням про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано лише ордер АІ №1392364 від 01.05.2023
Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до Висновку Верховного Суду викладеного у Постанові від 20.07.2021 по справі №922/2604/20 відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Однак матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували надання правової допомоги відповідачу.
З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 123, 129, 130, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Павловського Б.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1019/23.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається у строк, встановлений ст.256 ГПК України, та відповідно до порядку, визначеного ст.257 ГПК України.
Суддя В.М. Антонова